Pokud si zvolíte, že se chcete zúčastnit vyberte si,
prosím, jednu z karet. Proč jsem tak nerozhodná?
Ne, vezmu si jinou.
Dobře.
Krát sto?
To je šílený. Chcete čtyři miliony za deku?
No tak… by mi stačilo něco jako spací pytel. Nejlevnější.
A levnější není?
Fajn. Beru ho. A taky tu tu věc… no víte co.
POKUD MÁŠ ČAS NA JÍDLO, MÁŠ ČAS SE ROZHODNOUT
SLIBME SI, ŽE BUDEME JÍST TŘIKRÁT DENNĚ
ZMĚNÍ MI TO ŽIVOT
To zvládneš! To dáš.
My lidé… Žijeme vůbec někdy? Nebo jen umíráme?
V medicíně stanovuje schopnost člověka přežít všeobecně známé pravidlo tří…
Tři minuty bez vzduchu. Tři týdny bez jídla.
A bez vody tři dny… Takže já umírám. Tahle teorie mi na dnešek určila smrt.
Mysleli jsme, že Osmička hlasování přijme.
Jenomže… jsme svůj osud museli přijmout my.
Zmizte!
Jedničko.
Co to…
Co to tam vyvádí?
Snaží se odsud odehnat vrány…
Říká, že ho děsí.
Kde na to bere energii?
Drahá. Vypadám sice, že jsem ve skvělé formě, ale ve skutečnosti toho moc
-nevydržím. -Osmička se před námi
zamkla u sebe na patře.
Když se třikrát denně nenajím, tak se mnou bude každou chvíli konec.
Měla pro sebe veškeré zásoby jídla a pití. Vůbec nemusela vycházet ven… Trápila
nás. Nechávala vyhladovět. Jen tím, že seděla ve svém pokoji… Všichni jsme byli
bezmocní. Nedokázali jsme s tím nic dělat.
Jestli nám nedáte jídlo, tak aspoň vodu.
Čas se prodloužil.
Naše utrpení jim nejspíš přijde legrační.
Sakra.
Proč tady všichni jenom takhle vysedáváte?
Proč tam žadoním jen já?
Měli bychom to dělat všichni.
A proč jako?
Je to vaše vina.
Co to… Jak to, že moje?
Přemlouvala jste lidi, aby ji zvolili. To nesmíte. Vždyť je nad vámi.
Jak jako nade mnou?
Vážně?
Je mi nadřazená jenom proto, že si vybrala vyšší číslo?
Nechápete, že tu kvůli ní všichni umřeme hlady?
Já bych vám tohle v její kůži nikdy neudělala!
Byla bych ke všem lidem pode mnou vlídná! Teda… Ne, že by byl někdo pode mnou…
Huso hloupá.
Haló, Pětko!
Co?
Osmičko.
Nesu vám něco na zub!
Neodečtou se vám peníze když vynesete věci z pokoje?
Opravdu? Mně to nevadí. Já mám peněz dost.
No tak, pojďte sem, všichni!
Osmička nám sem dolů přinesla jídlo a pití! Páni, vypadá to výborně.
-Nehltejte. -Hezky v klidu, ano?
Pomalu, nebo vás bude bolet žaludek.
Osmičko. Mockrát vám děkujeme.
-Ale Pětko… -Vy jste naše spása. Jsme vám moc vděční.
Pětko. Jste v pořádku?
To už by stačilo.
Dvojko… Stůjte…
Stůjte.
Co tím chcete… Co tím jako myslíte?
K čemu nám budou peníze, když tady vypustíme duši? Jdu nám vynulovat čas.
Co děláte?
Nezdechnu jen proto, aby ta mrcha dosáhla svýho,
jasný? Ani mě nehne. Jdu to ukončit.
Počkejte.
Určitě jí to přejde.
Zadržte, Dvojko.
Já vás prosím.
Ještě nemůžu odejít. Moc prosím, Dvojko. Já… Bez té miliardy nemůžu jít domů.
Raději zemřu.
Dvojko, prosím vás.
Na kolenou. Prosím vás o to, Dvojko. Prosím. Prosím.
No jo. Čert už to vem.
Proč bychom měli odcházet? Taky mnohem radši natáhnu brka tady.
Pytle!
Nechám si je u sebe.
Půjdu nahoru omluvit se Osmičce. Převezmu za ní její funkci.
Pak můžete všechna hovna…
posílat přímo ke mně.
Stejně je to takhle nejférovější… V soutěži talentů jsem to projel.
Strašně jsem to projel.
Jednička se hlásila dobrovolně. Jenom proto,
že kvůli noze nemohl běhat po těch schodech. Měl jsem udělat to samé.
Nesebral jsem odvahu. Byl jsem… byl jsem naprostý zbabělec!
Velice dlouho jsem nad tím přemýšlel.
Ale musí to takhle být. Omlouvám se.
Jste si tím jistý?
Jestli jde jen o zásilku hromádek, s tím se klidně vyrovnám.
Jestli tady čekáme, až někdo z nás natáhne bačkory,
tak si vezmu klidně všechny výkaly světa. Jen potřebuju jídlo.
Já taky!
Taky si vezmu vaše pytle… Nezískala jsem o moc víc
času než tady Trojka. Byla jsem druhá nejhorší.
A navíc jsem všechny přesvědčila…
k hlasování.
Tak si…
ten odpad vezmem…
spolu.
Sakra, ona fakt brečí? Chápu. Pro kousek žvance taky uděláš kde co, že jo?
Díky, Čtyřko… Jsme v tom společně.
Počkejte chviličku. Nebude vám vadit kdybych to s Osmičkou zašel probrat já?
Co?
Já jen…
No, s ohledem na to, jak jste oba rozrušení bych tam radši zašel.
Osmičko. Tady je Sedmička. Ostatním se dole nedaří dobře.
Naše životy budou v ohrožení, pokud zůstaneme další den bez jídla…
Bohužel jsme si některé věci uvědomili příliš pozdě.
Získali jsme díky vám obrovské množství času…
Ale vaše snaha zůstala bez povšimnutí. Omlouváme se.
Trojka a Čtyřka se rozhodli podělit o pytle ostatních spoluhráčů.
A jsou ochotni se omluvit, pokud to budete vyžadovat.
Hele…
Otevřela.
Šššš!
Viďte…
Nějak mi to nehrálo.
Od začátku jsem věděla, že mi na tom všem něco nesedí.
Můžu jen něco dodělat?
Ano.
Myslíte si že jsou na mě ostatní naštvani?
Chodili mi žebrat ke dveřím.
Ne, vůbec ne, jen se báli, že vás to třeba mohlo rozčílit.
Mě ne. Z rozčilování mám vrásky… Mě jen tak něco nenaštve… To jsem ráda.
Už jsem myslela že jsem to třeba přehnala. To jsem ráda… že to chápete.
Namaste.
Mm?
Namaste.
Osvěžující. Ale musím říct že se mi tu vážně líbí.
Člověk se baví a je za to placený. Chci tu zůstat dlouho. Jistě…
Ale to vaše hladovění nám získalo spoustu času. Že jo?
Ano.
Takže nebude vadit když si koupím nějaké oblečení? Nemám co nosit.
Určitě ne.
Vymyslela jsem mezitím pár dalších her, které si můžeme zahrát.
Jistě si je užijete!
Osmičko, vám to ale sekne, jako by je ušili přímo na vás. Jsou fakt boží!
-Vážně? -Hezčí, než ten poslední.
Hm.
No tak co?
-Co? Ano! -Ano!
-Moc vám to sluší! -Ano, přesně. Ano, Pětka mi
-mluví z duše. Vypadáte úžasně! -Tohle je parádní.
Dvojka nebyla z nakupování Osmičky zrovna moc nadšená. Ale Sedmička nás
-přesvědčila. -Dobré je, že teď už jsme vyrovnaní.
Jak vyrovnaní?
Jak tohle můžete říct? Vždyť jsme jí koupili celý šatník.
Přijala naši omluvu.
To znamená, že jsme teď na stejné úrovni, jako ona.
Kdybychom se jí ale místo omluvy začali všichni doprošovat na kolenou,
hra by už nemohla pokračovat dál. Museli bychom skákat tak,
jak by si Osmička pískla.
A měl pravdu. Kdyby si řekla: To jsou blbci.
Pár dní bez jídla a leží mi u dveří. Manipulovala by nás jídlem.
A my bychom ji poslouchali. Jinak by to ani nešlo.
Ale štěstí je, že více než jídlo má ráda oblečení.
A taky, že někdo tak chytrý,
jako Sedmička je v tom s námi.
Hned následujícícho dne přišel náš splněný sen. Dostali jsme teplé jídlo.
Mmm.
Prý se říká, že lidé touží po sexu,
po spánku a pak po jídle. To je úplná blbost. Jídlo nadevše… Jídlo,
jídlo, jídlo, jídlo, jídlo! Nic jiného.
Bože. To je teda život. Takhle to má vypadat.
Jistě. První očekávaná zásilka. Půlku měla uskladnit Čtyřka.
A zbytek měl putovat ke mně. A co jako?
V životě nic není zadarmo.
Jestli nezvládnu tohle… proč bych měl mít peníze?
A navíc…
-Svoje si dám k sobě. Zbytek si rozdělte. -Jednička a Dvojka jsou…
Moc vám děkuji.
Andělé.
O své se postarám sám.
Já se z toho podělám, bere si ta potrhlice něco? Proč je toho tolik?
TI, KTEŘÍ JDOU ZA SVÝMI SNY, JICH DOSÁHNOU
Zatímco my jsme byli zaneprázdněni hladověním, Osmička vymýšlela nové hry.
Co třeba na Krále?
Prezentovala nám to jako geniální plán.
Co? Co?
Ale není to ta hra, kdy se lidi nutí k nemravnostem?
Ale Pětko. Nejde jen o nemravnosti, že ne? Prostě lidem dáváte různé rozkazy.
Proti sexy hrám se nijak nevyhrazuji.
Jo, zní to zábavně. Já to beru.
Hra na Krále, jo? Nejsme už přece děti, nejsme na to moc starý? Hm?
Udělají pro peníze všechno? Tohle neprojde.
Já s tím také souhlasím.
Tímhle způsobem k prodloužení přispějeme stejně.
Taky souhlasím.
I já.
-Mně je to fuk. -Dobře. Já souhlasím.
Úžasný nápad, Osmičko, jste vážně samé překvapení!
Tu hru jsme hráli na vejšce pořád.
Vy snad ne? Nemůžu uvěřit,
že si to teď zahrajeme znovu, ano! Opravdu, jste nejlepší!
Tohle K je znak pro Krále. Teď ho zamíchám k ostatním míčkům. Ten,
kdo si ho vytáhne, vybere dvě čísla od jedné do sedmi.
A tahle dvě čísla musí splnit jeho rozkaz.
Trojka? Je mi snad souzená?
Jé! Jé, hele. K! Ano, takže Král jsem já! Vybírám si dvojku a taky pětku.
Do příštího kola se držte za ruce.
No tak, Pětko. Takhle se ta hra přece nehraje. Musí to být něčím zábavné.
Ale Král jsem přece já. Podle mě to teď stačí.
No tak dobře. Fajn. Takže kdo má dvojku a pětku, prosím?
Proč mě tak tisknete?
-Já… Promiňte, já… -Ne, ne, ne! Máte se
-držet až do příštího kola. -Vy jste ale!
Sakra… To má být vtipný?
Omlouvám se.
Hurá! Jo! Král jsem já! Takže zahřívací kolo je za námi.
Tak to zkusíme trochu oživit? Šestka se Sedmičkou si dají velkou pusu!
Připravit. Teď!
Ne, ne, ne, počkejte. Já se… musím se připravit, víte?
Ale prosím vás, je to jen pusa! Připravit. Teď!
Mm.
Panečku.
Ještě jednu!
Omlouvám se.
Jen hodina a půl za pusu a držení za ruce.
Moc se nepředali. Já se bavila.
Teď já…
Tak třeba… Teď číslo tři a sedm. Francouzák.
Francouzák?
To snad ne…
Moc pěkný.
Tak, kdo má trojku?
Vy? Tak šupky dupky, líbačka nepočká!
Co když ne?
Hm?
Co když to nechci udělat?
Co?
Král může změnit názor. Můžeme přitvrdit. Jenom žádný prasárny.
Dobře.
Stejně… Dvojka s Trojkou by nebyla moc
dobrá kombinace. Tak co dvojka? Kdo si vybral číslo dvě?
Takže Dvojka se s tím číslem dvě popere. Na jedno kolo. Hm?
A je to. Došlo k tomu… Chtěl se tomu vyhnout. Ale teď… už je to tady.
Výborně.
Kruci. S holkama se perou jenom padavky, ne?
To ty nejsi?
Vím, že jen blafuješ… Jsi tyčka.
Připrav se, jo? Budu tvrdej.
Jasně.
-Nemusíte se… -Ne, počkejte…
Bože, nezstavíme je?
-Ta je fakt dobrá! -Sakra.
Paráda!
-Propána! -Říkala, že posiluje. Zjevně nelhala.
Pravý profesionál vždy předčí amatéra, ať se zrovna jedná o jakýkoli obor…
I zelenáč jako já pozná, že se Dvojka pořád držela zpátky.
-Takže pokračovat dál nemá žádný smysl. -Máš dost?
Pane bože.
Do toho, Dvojko!
To neznělo moc dobře.
-Jste zraněná. -To nic. Jsem v pohodě. To se zahojí.
Přestaňte, prosím!
Pane bože!
-On ji zabije. -Zastavte je, prosím vás.
Ale proč? Zatím se nikdo nevzdal.
Přestaňte.
-Tak co? -Proboha.
-Šestko. -Šestko. Šestko! Už stačí!
Šestko, Šestko. Šestko!
-Šestko, prosím vás! Šestko, prosím vás! -Stačí, hra už skončila. Musíte přestat!
Uklidněte se. Klid!
Tak už se vzdej! Řekni to! Řekni, že máš dost!
Dvojko!
Jste v pořádku, Dvojko?
Přestaňte!
No já snad puknu smíchy! To je divadlo.
Takže to máme padesát, ne?
Šestko… Vím, že vám dala rozkaz, ale jak jste jí to mohl udělat?
Má pravdu. To jste přehnal. Vždyť Dvojka sotva dýchá.
Tak už to u rvaček bývá, ne?
Tohle se stane nám všem, když nám taky poručí abysme se poprali?
Možná jo.
To ne. Odteď už nebudou žádné zápasy povolené.
Nemáme jak léčit případná zranění. Takže by mohlo dojít u někoho
k trvalým následkům.
Takže se budeme jen držet za ruce?
-Za to moc času nedostame. -No a? Kvůli času to dělat nechci.
Takhle někoho zřídit to… to nemůžeme.
Tak zavedeme systém trestů.
Pořád platí, že musíme udělat, co Král poručí.
Ale v případě že rozkaz odmítneme, musíme za to přijmout trest.
Rvačkám se můžeme vyhnout,
když si budeme přát.
Ale to budou dělat všichni. Nebudou plnit rozkazy.
Vymyslíme přísný trest. A podstoupíme ho, jen když se nám úkol bude příčit. Tadá!
Viděla jsem na Youtube video, jak si ho na sobě někdo zkoušel. V klidu.
Není to životu nebezpečné, nebo něco podobného,
jen to dělá takový zvláštní randál. Dostanete malý šok.
Takhle! Jenom na maličkou vteřinku.
Ale… nepoužívají něco podobného na uspávání koní?
To ne, ty budou mnohem silnější. Ty, co se prodávají běžně jsou slabší.
Jenom trochu štípnou.
A vy osobně jste ho zkoušela?
Vůbec. Na mě to nikdo nepoužil.
Myslím, že to bude sranda.
Já bych to zkusila.
-Cože? To jako vážně? Jako trest, jo? -Hm. Proč ne?
Chtěla bych to vyzkoušet. Na sto procent.
To bys rozhodně nechtěla. Na dvě stě procent.
Nemůžu se dočkat, bože!
Já bych ten návrh také podpořil…
-Přijde mi to lepší, než se rvát. -To je pravda.
No tak dobře, taky souhlasím. Neměli bychom do sebe přeci bušit pěstmi,
jsme civilizovaní lidé.
-Chápu kam míříte… -Takže je rozhodnuto.
A jak se to…
Paralyzér. Paralyzér.
Každé kolo čeká jednoho z nás
nějaký trest. Tedy ani nemusí…
Reálně je šance, že mě vyberou jedna ku osmi.
Takže to pak dělá dvanáct a půl procenta. To není zas tak moc. Spočítám to.
Osmdesát sedm a půl procenta času jsem v bezpečí. Když to přečkám,
odmění mě spoustou času a velkým bohatstvím…
Fajn, fajn, tak si to srhneme.
Za jeden den navíc dostanu čtyřicet tři milionů. Při šanci
jedna ku osmi trest vyfásnu nejvíc jednou za týden.
Nabízíme testování paralyzéru. Tři sta milionů…
Ale to vůbec nezní špatně.
Vlastně není důvod, proč to nezkusit. Jen blázen by odmítl.
Riziko velice tvrdého trestu je vždycky na snadě,
když je v sázce takhle obrovská suma peněz, ne? Největší strašák?
Nedostatek zkušeností… Srdce mi buší, když si představím, jak to asi bolí…
Paralyzéry používá i policie. Takže mě asi nemůžou zabít.
No nic. První pokus raději přenechám někomu jinému. Takže by se…
Sakra. Ze vší té nervozity se mi kroutí vnitřnosti.
Vydám ze sebe jenom to nejlepší.
Tak co Dvojka? Jak jí je?
Víte, trpí ještě více, než včera… Nepřijde.
Dobrej make-up.
Dvojko…
Platí stejná pravidla jako včera. Pokud nechcete přijmout Králův rozkaz,
-můžete si zvolit paralyzér, ano? -Jasně!
Ostrá hrana…
Ať jsem Král. Král. K, K, K, K, K, K, K, K…
Sakra. Čtyřka nosí smůlu.
Jupí!
A Král jsem zase já!
-Proč zas ta potrhlice? -No tak dobrá. Čtyřka bude pětce sahat…
na její prsa, jo?
Co?
-Bez upejpání. Pod tričkem. -Jí snad vážně přeskočilo. Jak může jen
tak přijít s takovýmhle rozkazem a ještě se u toho takhle
pitvořit, jako by se nic nedělo?
No, ale…
No, já…
-Tak to je moc. -A čtyřka? Kdo je
čtyřka? Tak kdo? Tak kdo?
Huhuhu, koukněme se na pacholka
To je legrační!
Dobrá. Tak se připravte. Na tři, odpočítám vám to.
Bože. Co mám ted dělat?
Raz.
Vážně jí mám na ně sáhnout? Vždyť tohle je šílený!
Dva…
-Tři. -Ne, ne, ne, ne, počkat, počkat, počkat.
Mmm.
-Sakra. To je strašná prekérka! -Začnu znovu.
Ráááz…
Dváááá…
Tři!
Chci kvér. Teda… Chci… Chci ten paralyzér, ano.
-Ale to nemusíte, nebojte. -Ne… Tohle nemůžu.
-Opravdu. -Ne, dobrý. Přijmu ten trest.
Jak chcete. Ale…
Tak jo, Jinsu…
Rozhodl jsi se správně. Jsi opravdový džentlmen.
Určitě teď u ostatních hodně stoupneš Ano. Gentleman by dámu nezneuctil.
Ehm, vteřinku.
Mohlo by vás to zranit… Klekněte si.
Sakra. Tak přesně tomuhle jsem snažil vyhnout.
Asi bude nejlepší mít to co nejrychleji za sebou. Všechno je jednou poprvé.
Pane bože, nemůžu dýchat. Nebude to tak zlé.
Určitě ne. Jo. Ty to zvládneš. Tak. Jo. Dobrý, nejsi máslo! Jo. Be Jinsu, jedeš!
Tak můžete.
Trojko!
-Jste v pořádku? Slyšíte? -Je vám něco?
Trojko…
Jé, hele.
Páni!
Ale říkala jste, že ho to jenom štípne.
Taky mělo.
Máme šedesát. Dostali jsme šedesát hodin!
No dobrý. K něčemu to je.
Jak vám je, Trojko?
Cítím… vlhko.
Měl jste mi radši sáhnout na prsa.
Ne, udělal dobře. Pořádnej chlap.
Nechte mě teď…
-prosím vás o samotě. -Ale Trojko.
Prosím vás o to… Chvilku mě tu nechte.
Ta bolest…
Takovou bolest už nikdy nechci znovu zažít…
Příště raději sáhnu na cokoli si jenom vymyslí, přisahám, že udělám cokoli! Ti,
co to zažili pochopí. Tu nesnesitelnou, příšernou agónii.
Opět nadešel čas losovat jízdenku do pekla…
Snad mě dva dny za sebou smůla nepotká… Ať je to Král. Ať je to Král. Král, Král,
Král, Král, Král, Král, Král!
Jupí! Dneska jsem Král já. Mm!
Sakra. To je šance jedna ku sedmi. Takže čtrnáct procent. Prosím.
Mmm, vyberu číslo jedna.
Skvělý! To nejsem já! Prosím. Prosím, prosím, prosím, prosím, prosím.
Mmmm… a dvojku.
Ano Úspěch! Bezpečí. Jsem v bezpečí, ano!
Ta úleva po tomhle kolotoči emocí přinesla vyplavení dopaminu a pocit
naprosté katarze.
No takže… kdo z vás má jedničku a dvojku?
Jedna.
Dva.
Zas?
-Chtěl bys přídavek? -Ne, ne, ne. Já v žádném případě nemohu
násilí vystát. Teď si před vámi hodím korunou. Pokud uhodnete, co padne,
nemusíte dělat nic. Když neuhodnete…
-tak paralyzér. -Cože? Počkat.
Myslel jsem, že se používá jenom, když nesplníme rozkaz, ne?
No…
Ale Král může rozkázat cokoli, když se na tom s vybranou dvojicí shodnou.
Že jo, Dvojko?
Jo.
Tak dobře.
Šance jedna ku jedné.
Tak… A jdeme na to.
Ani tvrdohlavá Dvojka…
ani ten surovec Šestka neschovali svůj strach… Po tom, co viděli mě.
Tak? Co myslíte? Hvězda je panna a srdce je orel.
Orel.
Tak…
Panna.
Áá! To je tak napínavý!
Hm?
Tadá!
Je to panna!
BUDE POTRESTÁNA
Do háje…
Dvojka ale byla statečná až do konce…
-Stejně jako voják v první linii. -Jenom to štípne.
Naser si.
Co… Co se to děje?
Po včerejšku jsem přinesla kyblík.
-Takže se mi to stalo tady? -Hoplá.
Ta se pronese… Jak to, že je těžší, než on?
Získali jsme dva dny.
Páni…
Asi je to pro ně zábavné!
Možná až elektrizující!
Elektrizující? To je magor. Taky by zasloužila trochu proudu…
Jsme tady třicet dní. Potřetí losujeme, koho pozdraví Pikaču…
Král zase nejsem já.
-Už zase jsem to já! -Existují děti štěstěny? Vybere si osmé
patro pak se vyhne pytlům s odpadem, no a teď je podruhé Králem.
Vážně? Teda Osmičko!
Trojka.
Dobrý. Teď hlavně ne sedmičku.
No a…
-Prosím, prosím, ne sedmičku. Hlavně ne… -Sedmička…
Trojka a sedmička.
Fackujte se. Dokud to jeden nevzdá. A ten, který to vzdá bude druhým potrestán.
Je to jen hra. Nic osobního.
Můžeme?
Jo…
-Nic osobního. -Fackování? Proč zvolila něco tak
destruktivního? Odpověď přišla…
hned s první ránou, kterou jsem od Dvojky dostal do obličeje…
Skvělý krok jak podpořit nevraživost mezi námi všemi, kdo se hry účastníme.
Hra pokračuje a napětí dál roste.
Bože.
Ale dnes se nevzdám jako poprvé. Nemůžu. Podruhý už to prostě nevydržím.
Zvládnu to. Obrním se. Dám do toho všechno. Zatnu zuby a…
Ale ne!
Já se vzdávám.
No, teď už vím že mě poprvé šetřila.
Bože, to je tak ponižující…
Že by Dvojka?
Přišla se omluvit za to, že mnou prohnala elektřinu? A proč jako?
Čas vrátit zpět nedokáže.
Ne, to je dobrý, Dvojko.
-Nemu… -O to mi nejde, Trojko.
Jednička asi něco ví.
Hm?
Stalo se něco?
Ta hra, co tady hrajeme…
Už od začátku je…
zmanipulovaná.
Co?
Teď už jsem si jistý. Myslím, po tom dnešku…
Od začátku…
nebyla ta hra…
ani v nejmenším spravedlivá.
Tipněte si, co padlo. Hvězda je panna, Srdce je orel.
Panna.
Chyba…
Těsně vedle.
Zkusíme to znovu.
Jak jste to udělal?
Je to jednoduchý trik…
Čtyřka vyhodila minci do vzduchu. A potom ji chytila mezi své dlaně.
Orel.
Ale ještě předtím, než svoji minci odkryla požádala soutěžící o jejich tipy…
Takhle se nehází. Když minci chytila, pořádně ji ohmatala dlaněmi. Potom ji
-otočila přesně tak, jak potřebovala. -Tak… panna.
Moment, koho potrestali? Naopak… Ne… Kdo se v tom kole vyhnul trestu?
Tehdy to byla Šestka.
Oni byli domluvení?
Jenže to není vše.
Všiml jsem si ještě nečeho. Zkuste si oba vzpomenout… kdo se stal Králem nejčastěji?
Takže…
Kde tě mám?
Kdo si dnes vytáhl Krále?
Mám ho já.
Jako fakt? Moc vám gratuluji!
Poprvé?
Ano.
Ššš!
Co… Co to vyvádíte? Vyděsil jste mě!
Blázníte? Mohla bych zase dostat další záchvat.
Takže aceton? Pinpongové míčky jsou z celuloidu,
na aceton budou reagovat. Pokud se nepletu, tak začnou lepit…
Tak takhle jste vybírali krále?
Vůbec netuším, o čem to mluvíte.
Soutěžící z nižších pater…
si všimli, že se hrou někdo z vyšších pater musí pravděpodobně manipulovat.
Když na ně vybafneme s doměnkami, tak všechno popřou a
začnou si dávat pozor. Nikdy jim nedokážeme, že podvádí.
Ale jednou jistě budou muset uklouznout. Jednou to stoprocentně přijde…
A já navrhuji na takovou chvíli počkat.
Myslíte si, že se nevzbouří, až zjistí…
že za tím stojíte vy?
Pokud nesnesete následky…
předejte rozhodnutí do rukou osudu.
Budu se těšit…
na naše zítřejší kolo.
Takže, Jedničko. Dnes jste Král. Tak nám už prozraďte, co jste si na nás vymyslel.
No…
Čtyřka, Šestka…
Budu házet mincí. To rozhodne. Takže kdo má ta čísla?
Jo, čtyřku…
tu mám já.
Kdo má šestku?
Hele.
Tu mám já.
Hádám pannu.
Takže já hádám, že padne orel.
Dobře, takže minci hodím já.
Jen vteřinku.
Můžete ji hodit tak aby vám dopadla na váš hřbet ruky?
Já…
Ano.
Ehm, tak dobře…
Mm.
Orel.
Ahá, hm. Já?
-To mě nebaví. -No a? Koho by to jako mělo zajímat?
Jo, přesně tak. Když jsme trest vymýšleli, neprotestovala jste.
Hm?
Předtím se mi líbil…
-Ale teď se mi zdá tak trochu nudný, víte… -Ani ne. Já se náramně bavím, je to
skvělé, nemůžu se dočkat. Že jo, těšíte se, Jedničko? Vážně.
Nadšením ani nedýchám, a co vy?
-Dodrž své slovo. -Hmm, mmm.
Dobře.
Konečně.
Budeme si kvit.
Tumáš! Děláš, že jsi lepší, než ostatní…
Ale žlutá z tebe teče úplně stejně jako z lidí, na které pohlížíš shora!
A zkus to popřít.
Napočítám do tří…
a pak to zmáčknu.
Jedna.
Dvě.
Tři.
Co máš za problém?
-Co… Co to? -Každý řád se musí porušovat.
Show potřebuje překvapení…
Je to tak?