ALEGE O CARTE NUMEROTATĂ
„O carte numerotată”?
REGULILE VOR FI ÎN CAMERA TA, ÎN SPATELE UȘII
Cincizeci și șapte, cincizeci și opt.
Cincizeci și nouă.
Șaizeci.
Câștig 210.000 de woni pe minut.
Douăzeci și unu.
Vreau un pix de 1.000 de woni.
De 100 de ori mai scump.
CAMERE VIDEO ÎN CAMERĂ
SUNT 14 CAMERE VIDEO ACTIVE?
Bănuiesc că s-au distrat
văzându-ne încurcați la început.
Apoi, li s-a părut distractiv să ne vadă reacționând la premii
și nerăbdători să urcăm scările
crezând că vom câștiga mai mult timp.
Dar s-au tot uitat și…
S-au plictisit.
S-au săturat.
Da. Cred că nu li se mai pare amuzant.
- „Amuzant”? - Dar e ciudat.
Ce li s-a părut așa de distractiv mai devreme?
N-a fost interesant?
Una făcea spumă la gură,
iar altuia îi sângera nasul.
Mi s-a părut o adevărată comedie.
Stați așa!
Înseamnă că așa trebuie să ne câștigăm timpul acum?
Poftim? Cu criza mea?
Mă îndoiesc că ar fi așa.
Cred că trebuie să găsim ceva distractiv.
„Ceva distractiv”?
URCATUL SCĂRILOR PRELUNGEȘTE TIMPUL
Da. Sigur se distrează de minune.
Cred că râd de se prăpădesc
văzându-ne fugind ca niște găini bete după bani,
stând în castelele lor mărețe.
Vreți ceva distractiv?
Să vă arăt ceva distractiv?
Bine. O să vedeți voi!
Bună ziua, doamnelor și domnilor!
Salutări! Eu sunt Etajul 3.
Presupun că v-ați plictisit să vedeți cum urcăm scările.
Primul eveniment pe care vi l-am pregătit azi
e mukbang. Începem!
Nu se poate mânca mukbang fără zgomotele specifice.
Poftim? Da.
Salut, Etajul 7!
A expirat timpul?
Nu.
Înțeleg.
Ce te aduce pe aici?
Dacă ai terminat de mâncat…
Fumăm o țigară?
Îmi placi, Etajul 3.
Poftim?
Ai ceva
care te diferențiază de ceilalți.
Ce vrei să spui?
Ai urcat scările pentru Etajul 1.
Nu te gândești numai la tine.
Cred că da.
Și ceilalți sunt așa.
Tu pari mai bun. Nu ți-ai trimis sacii cu deșeuri. Eu i-am trimis pe toți.
Cred că e prima dată când te văd zâmbind.
M-a deranjat că eram răsplătiți prea ușor,
dar urcatul scărilor părea corect.
Sincer, am vrut să cred asta.
M-am gândit că urcând, coborând
și transpirând am putea primi o recompensă meritată
pentru muncă cinstită.
Gândurile mele m-au trădat.
Dar ar putea fi mai bine așa.
Urcatul scărilor era prea extenuant.
Nu crezi că ar fi mai ușor să-i distrăm?
Ce crezi că înseamnă „divertismentul”?
Orice e amuzant, cred.
„Orice e amuzant”?
Ai dreptate.
Dar ce urmează după asta?
După asta?
Se vor plictisi repede de chestii amuzante.
Apoi, nu ne vor mai acorda timp.
Acum, gazdele nu se amestecă deloc în show.
Totuși, ne fac cumva
să oferim divertisment de bunăvoie,
folosind timp, adică bani.
Așa cum oamenii urmăresc ce fac creatorii și influencerii
și apasă pe „apreciez” sau donează bani.
După ce se plictisesc, răsplata se va termina.
Până atunci, amețiți de recompense,
le vom da ce vor cu adevărat, ca să ne potolim setea de bani.
Ce anume vor
cu adevărat?
Distracție reală.
„Distracție reală”?
După ce ne vom aduna, vom începe să împărtășim idei.
Unii vor sugera să facem chestii violente și provocatoare.
Dar wrestling profesionist?
Sigur. Wrestlingul e bun.
Da, și e foarte distractiv.
Trebuie să controlăm discuția.
Dar nu credeți că e prea periculos?
Nu e de parcă am avea o ambulanță pregătită.
- Dacă ne vom răni? - Da.
Te rog să ții secretă deocamdată propunerea pe care o voi face.
După cum ai spus, ne vom concentra la chestiile amuzante ca divertisment.
Mă gândeam la o emisiune de varietăți.
Facem o emisiune de varietăți sau ceva de genul ăsta.
- Ceva amuzant? - Da.
Ceva amuzant?
- O scenetă? - Eu nu fac așa ceva.
Ce-ar fi să facem o emisiune de întâlniri?
E una dintre cele mai populare și garantează audiența.
„Care cuplu va rămâne împreună până la final?”
Sau nu e bună ideea?
Atunci, ce ziceți de un concurs de talente?
Crezi că amatorii ca noi îi pot distra?
De fapt, nu e o idee rea.
Ne-ar lua ceva timp ca să pregătim scenete sau emisiuni de întâlniri,
dar concursul de talente poate fi făcut imediat.
Ce-ar fi să încerce cineva?
Încercăm ca să vedem dacă crește timpul. Apoi, o să ne hotărâm.
Are cineva un talent pe care-l poate prezenta acum?
Pentru Dumnezeu!
Dacă tot nu…
Fiindcă nu se oferă nimeni, o să încep eu.
Pot comanda un flaut?
Dar nu e cam jalnic un flaut pentru un concurs de talente?
E mai bine să începi cu ceva lejer
decât în forță de la început.
Până la urmă, va fi inevitabil,
dar trebuie să amânăm cât mai mult.
Doamne! Etajul 7…
Urechile mele au avut un orgasm!
E un martir.
S-a sacrificat pentru a atrage atenția la distracția pură.
Etajul 7, ești grozav!
Ești de-a dreptul…
Tocmai am primit peste 20 și ceva de ore?
Am aflat o regulă ascunsă după eșecuri.
Avem o zi întreagă!
Etajul 7, ești uimitor!
Ai lucrat la circ cumva?
E un hobby de-ale mele.
Ar trebui să pregătim toți ceva pentru concurs.
Am putea găsi ceva amuzant.
Fiindcă avem mai mult timp,
ne putem gândi până mâine ce facem la concursul de talente.
De fapt, avem ceva mai important de discutat acum.
Când vreți
să se termine show-ul?
Dar de ce te gândești deja la plecare?
Nu putem vorbi despre asta
după ce câștigă toți destui bani?
Așa, nu mai plecăm de aici.
Are dreptate.
Câștigăm, ca să cheltuim afară.
Să stabilim o sumă acceptabilă pentru toți!
Cum vei decide ce e acceptabil? Fiecare câștigă sume diferite.
Bine zice!
La etajele superioare vor să plece mai devreme,
pentru că fac mai mulți bani.
În opinia mea,
ar trebui să hotărască Etajul 1.
El câștigă cel mai puțin.
Chiar dacă e greu,
e bine să stăm împreună până vrea el să plece.
Da. Hotărăște tu!
Ce sumă e de ajuns pentru tine?
Nu te simți încolțit!
Vreau…
să câștig un miliard de woni.
Am nevoie doar…
de un miliard.
„Doar”?
Deci, câștigi 14,4 milioane de woni pe zi.
Presupunând că ai cheltui 400.000 de woni pe zi, ar dura…
Ar dura cam 75 de zile, deci, cam două luni și jumătate.
Da.
- Ai dreptate. - Mă pricep bine să calculez bani.
Cum vreți voi!
Calculând cifrele,
Etajul 1 ia un miliard, Etajul 2, două.
Eu, trei miliarde.
Etajul 4 ia cinci miliarde.
Etajul 5, opt miliarde.
Etajul 6 ia 13 miliarde. Etajul 7, 21 de miliarde.
Iar Etajul 8 ia 34 de miliarde.
E profitabil, dacă cheltuim mai puțin.
Am stabilit că stăm două luni
și că vom câștiga timp cu talentul nostru, nu urcând scări.
Am cumpărat provizii pentru concurs
cu timpul câștigat de nasul Etajului 7.
E jenantă coada asta!
Cum de el nu discută nimic cu noi?
Vreau zece țigle, ca să le distrug.
Și eu vreau zece țigle, plus patru scânduri de lemn.
Concursul a stârnit o competiție ciudată.
Au început toți să tragă cu ochiul unul la altul ca să fie cât mai buni.
Însă eu, mai mult decât niciodată…
o să-mi pierd mințile.
Pe bancheta din spate, integrat în mulțime.
Asta a fost deviza vieții mele, o viață liniștită.
N-am avut niciodată nevoie să fiu amuzant sau să am talent.
O cursă sălbatică m-a adus în iadul ăsta.
CONCURSUL DE TALENTE
M-ai așteptat mereu Și vreau să-mi trăiesc viața pentru tine
Dacă mă vrei…
E bine să începem concursul cu o melodie.
Ziua în care ai stat lângă mine Și m-ai consolat când eram deprimată…
ZECE ORE
DONAȚII ÎN TIMP REAL
LOCUL 1 - ETAJUL 7 LOCUL 2 - ETAJUL 5
Cum era de așteptat, Etajul 6 își arată forța spărgând țigle.
15 ORE
LOCUL 2: ETAJUL 6 (15 ORE)
Văzându-l pe Etajul 6, Etajul 2 a dat lovituri super și un pumn.
17 ORE
E mai bine decât mă așteptam.
Cât de buni sunt!
Mă înnebunește asta!
- Ești bine? - Da.
E o luxație. O să fie bine.
E foarte umflată mâna.
Urmează Etajul 4.
Alt cântec?
1 ORĂ ȘI 50 DE MINUTE
Bravo!
Poftim? Atât?
Fir-ar să fie!
Haideți! Nu fiți așa! Dați-ne mai mult timp, vă rog!
Pupici!
Cinci minute.
S-a dus pe copcă toată distracția!
Bine. Mai vrea cineva să se ofere?
Etajul 1, ai ceva de arătat?
Păi, eu…
E-n regulă.
Nu-i nimic.
Perdanții sunt ultimii la un concurs de talente.
Mai urmează doi după mine,
iar eu voi fi uitat.
Eu!
O să urmez eu acum.
Simt cum îmi bate inima,
de parcă aș fi pe scenă.
Doamne!
Pe bune?
Optsprezece?
LOCUL 6: ETAJUL 3 (18 MINUTE)
A fost cam dezamăgitor, nu?
Nu, deloc.
Te-ai descurcat.
Mai sunt doi oameni în concurs.
Oferă-te să intri tu primul!
Mai sunteți doi. Ar fi mai bine să termini odată.
Poftim?
Eu! Urmez eu.
Sigur.
Ce bun e!
Bine. Sus cu tine!
30 DE ORE
Treizeci de ore? Grozav!
Până acum, am câștigat
un total de 74 de ore și 13 minute.
A ascuns că are un talent!
Am câștigat vreo trei zile.
N-am încredere în nimeni aici.
După ce termină ultima persoană, verificăm timpul total,
apoi, discutăm din nou.
Bine.
Etajul 8.
Nu trebuie s-o fac aici, nu?
Nu neapărat. Totuși…
Dacă nu trebuie aici, vreau s-o fac în camera mea.
Vrei să dormi cu mine?
Ce vrei să spui?
M-ai auzit. Sex!
Etajul 8, e concurs de talente.
La concursurile de talente arătăm la ce ne pricepem, nu?
Sunt grozavă la asta.
Refuz.
De ce?
Așa e. E greșit.
- Ce face? - Etajul 1.
Nu cred.
Eu?
Chiar n-ar trebui.
Ce pune la cale? Se uită toți.
Nu m-a ales.
Câștigătorul!
Chiar are voie să facă asta?
Las-o în pace!
A zis că e talentul ei.
69 DE ORE
Cred că e chiar bună.
Doamne!
Dar de ce tocmai 69 de ore dintre toate numerele?
Scuze?
Etajul 3!
Vrei să dormi cu mine?
Dormi cu mine!
Hai s-o facem!
Etajul 3!
Dormi cu mine!
Te rog?
Până se usucă apele Mării de Est
Iar muntele Baekdu se tocește…
Dormi cu mine?
Fără să punem la socoteală timpul consumat,
am câștigat cam 120 de ore.
Bravo tuturor!
Nu vi se pare cam nedrept?
Unii dintre ei au fost groaznici.
Totuși, au participat toți, așa că a fost corect.
Mă scuzați!
Acum, că știm cum să câștigăm timp
și că nu mai trebuie să fugim,
în legătură cu sacii de gunoi și pentru deșeuri…
Doamne! Ai dreptate.
Încă îi păstrezi.
Sigur! N-ai de ce să-i mai păstrezi.
- Hei! - Da? Ce e?
Ai dreptate, Etajul 1. Am uitat de asta.
Nu-i nimic. E-n regulă.
Eu m-am oferit să-i păstrez.
Dar…
camera mea e foarte mică
și devine chiar insuportabil.
Sigur! Așa e corect.
Atunci, ce facem acum?
Nu ți-e clar?
Îi ținem în camere, ca înainte.
Nu-mi place cum sună.
Și ce?
Putem folosi camera ta. Oricum, e cea mai mare.
Nu-i puteți trimite în camera mea!
Toboganul livrează numai în jos, nu?
Putem folosi toaleta ta.
Să nu ne certăm!
Ce-ar fi să alegem o toaletă nouă?
N-ar fi mai bine decât să ținem deșeurile în fiecare cameră?
Etajul 1 a fost foarte amabil.
Cine altcineva s-ar mai oferi ca el?
Nu cer nimănui să se ofere. Mă gândeam la un joc.
Putem să ne jucăm ca să alegem toaleta sau așa ceva.
Putem face un fel de show.
O persoană își asumă căderea!
Ador senzația.
Cum o să alegem camera?
Tragem la sorți?
Să votăm!
- Ce? - Votăm, nu mergem la noroc.
Ce porcărie e asta?
Cine primește mai multe voturi trebuie să păstreze deșeurile.
Lasă prostiile!
Îi spui „vot”,
dar îți alegi o persoană de care să te iei.
Nu mă iau de nimeni.
Am vota doar cea mai potrivită persoană.
E democratic.
Cine știe mai bine să țină rahatul?
Cine? Tu?
- Ai grijă! - Ce?
Bine.
Cine vrea să votăm?
Eu.
Bine, sunteți trei. Și patru, cu mine.
Voi patru sunteți împotrivă?
Nu sunt tocmai împotrivă, dar…
De fapt, cred că n-avem de ales.
Stai așa! Ei spun că e un vot.
Nu-i vor vota pe cei mai slabi din concurs?
Așa e! Da, tu! Noi doi suntem în cel mai mare pericol.
Ai primit 90 de minute. Eu, 18.
PENULTIMUL LA CONCURSUL DE TALENTE
Bine, atunci.
Mie mi-a venit ideea să aleg o cameră pe post de toaletă.
- Stai așa! - Dacă toți vor să voteze, voi vota.
Chiar și-a pierdut mințile?
Etajul 3, tu ce…
Păi,
dacă toți vor să voteze, nu mă deranjează.
- Sigur. - Bine.
Doamne! Ce e-n mintea Etajului 4?
Pe cine vei vota?
- Eu? - Da.
Voi fi votată eu sau Etajul 3, nu?
Probabil că nu vei fi ales tu. Nu-ți face griji!
De unde știi?
Sunt șanse mari să fie ales Etajul 1.
Ce zici de Etajul 1?
Ne-a păstrat deșeurile până acum.
Nu vor vrea toți să rămână așa?
Există o teorie a ferestrelor sparte.
Dacă un loc e deja murdar,
oamenii nu se vor simți vinovați să arunce deșeuri acolo.
Nu cred că mă lasă conștiința
să-l votez.
Nu simți la fel?
Da. Sigur!
Cred că votul ăsta e doar un proces de a face Etajul 1 să accepte realitatea.
Iar acceptul îl va ajuta să reziste.
Gândindu-mă mai bine,
mi se pare greșit să alegem un singur om.
Acum simt
că ar fi o ușurare să păstrez eu deșeurile.
Serios?
Spun doar că așa simt.
Scuză-mă!
Etajul 4!
Ce te aduce aici?
Ești și tu aici, Etajul 7!
Etajul 1! Nu e aici?
Unde a plecat?
Etajul 4!
Ce m-ai speriat!
O să fiu foarte directă.
În legătură cu votul,
vreau să votez Etajul 8.
Poftim?
Ce cauți afară?
Camera mea miroase foarte urât.
De asta am ieșit. Nu-ți face griji!
E groaznic. Văzând prin ce treci,
mă simt foarte prost.
Care cameră ar suferi cel mai puțin dacă ar deveni o toaletă?
Cea de la Etajul 8.
E cea mai mare.
Nu va veni nimic pe tobogan noaptea, fiindcă ea e la etajul superior.
Și câștigă cel mai mult.
Dar banii nu prea au de-a face cu asta, nu?
N-ai auzit de „oblesse noblige”?
Sau așa ceva?
Doar știi cât de mult câștigă.
Ar trebui să-și asume mai multe responsabilități.
E groaznic să trimitem deșeurile la Etajul 1, cum am făcut.
Etajul 1, cât mai suporți asta într-o cameră așa mică?
Deci?
Pe cine vrei de partea ta?
Poftim?
Nu încerc să dau pe nimeni de partea mea. Avem o discuție!
Te-ai gândit cumva
pe cine vei vota?
Dar nu ești apropiată de Etajul 5?
Chestia e că e prea drăguță, deci, nu e de încredere.
Etajul 4 spune că a convins Etajul 1 să voteze pentru Etajul 8.
Etajul 1, cel blând, încă nu și-a exprimat părerea.
Dar i-a citit în ochi că el o sprijină.
În final, Etajul 2.
Etajul 2!
- Dispari! - Bine.
Nu ea.
Mai avem patru voturi cu noi trei și cu Etajul 1.
Nu e suficient?
Etajul 7! Ești înăuntru?
Nu pot fi prinsă aici!
Chiar nu pot!
Deci, ești aici.
Ce făceai?
Fumam o țigară.
Hai să stăm de vorbă!
Sigur.
Pe curând!
Da. Pa!
A fost cât pe ce!
Ar arăta ciudat dacă ai fi prinsă, nu?
Sigur că da!
Nu va fi doar ciudat.
Cred că va face o criză dacă află că votăm pentru Etajul 8.
Da. Pe cine crezi că va vota Etajul 6?
Nu e evident?
Pe unul dintre noi sau pe Etajul 1.
Da. Cel mai probabil.
Votează pentru Etajul 3!
O să votez pentru Etajul 3. N-are talent.
Am întrebat Etajul 8 și a zis că va vota cu cine votez eu.
Să nu complicăm lucrurile, da?
Nu știu dacă a fost bine să-i spunem Etajului 7.
Am vorbit fiindcă era aici.
Nu crezi că el li se va alătura, nu?
Nu. Nu e genul care să facă asta.
Nici măcar nu și-a trimis sacii cu deșeuri la Etajul 1.
Oamenii sunt imprevizibili!
Ne-am înțeles?
Sigur. Bine.
Noi doi trebuie să rămânem uniți orice-ar fi.
Sigur.
Promite că nu mă vei trăda!
Sigur că nu!
Sunt o femeie de cuvânt.
Toți au avut o zi de gândire înainte de votul anonim.
Totuși, sunt agitat.
Eu, Etajul 7…
După urcatul scărilor și concursul de talente,
a treia încercare de a câștiga timp
e „Votează-ți toaleta.”
VOTEAZĂ-ȚI TOALETA
Să începem votul!
Etajul 1, începi tu!
Acum, vom număra voturile.
Etajul 3.
- Da, un vot nu înseamnă nimic. - Da.
Etajul 3.
Etajul 8.
Bine. Etajul 8.
Eu?
Etajul 8.
Etajul 3.
De ce ies voturile…
Bine.
Etajul 3 și Etajul 8 au câte trei voturi,
deci, e egalitate.
Urmează un vot decisiv.
Poftim? Un vot decisiv?
Da, e ultimul vot.
Ce vrei?
Votează Etajul 3!
Cred că ai cel mai mare ghinion.
Ai abilități mari pentru etajul tău.
Două luni înseamnă mult.
Să treacă ușor!
Cum?
Cum ar putea trece ușor?
N-am vorbit la perete, nu?
Sunt multe moduri.
Aș putea ascunde niște mâncare, ca să ți-o dau mai târziu.
Sau, dacă ai nevoie de ceva, îți pot cumpăra.
Dar de ce
ai ales tocmai Etajul 3?
Mai e și Etajul 4.
Etajul 3
e un rebut.
Dansul ăla!
A fost o insultă pentru dans.
Nu te contrazic.
Bine.
Etajul 8.
Da!
Eu?
Dă-mi-l!
Chiar m-ați votat?
Etajul 8,
toaleta va fi în camera ta.
N-am mai fost votată pentru așa ceva!
E chiar incredibil!
Oamenii nu aplaudă când ești ales?
Ai dreptate.
Aplauze!
Am câștigat 24 de ore doar votând.
E mai mult decât mă așteptam.
Da. Se pare că au considerat asta o formă de conținut.
Cum altfel?
Am petrecut 24 de ore făcând campanie ca în societatea modernă.
Mă bucur că Etajul 8 nu pare prea nemulțumită de rezultat.
Apropo…
mă întreb cine m-a votat.
Poftim?
Am primit trei voturi, nu?
Dacă unul e de la Etajul 6, iar altul e de la Etajul 8,
mă întrebam de la cine a fost ultimul vot.
Dacă mă gândesc, nu cred că m-a votat Etajul 2.
Deci, Etajul 4 m-a votat.
Mă întrebam dacă chiar m-a trădat
după atâtea discuții.
Și eu sunt curios, dar chiar contează?
Știu, dar…
Las-o baltă!
- Totuși… - S-a terminat acum.
Vrei să fumăm?
Da. Sigur.
- Bine. Am țigările în camera mea. - Sigur.
- Urcă! - Bine.
Va fi utilă când e lumina afară.
Mulțumesc
că m-ai ascultat.
Cum o să faci asta de unul singur?
Cui vrei să-i dai?
Poftim?
Toți vin la mine încercând să mă influențeze,
dar nu știu despre ce vorbesc.
Situația asta e nasoală, dar, sincer,
tu ar trebui să conduci. Ai suferit cel mai mult.
Aș fi votat-o chiar și fără părerea ta.
Merită asta.
Trebuie să învețe să se sacrifice.
Eu am votat-o
doar fiindcă are
cea mai mare cameră.
Îi va fi mai ușor
să îndure deșeurile.
Și asta e adevărat.
Te refuz.
Stai! Ce ai spus?
Ce se întâmplă?
I-am cerut cardul camerei ei ca să merg la toaletă,
dar m-a refuzat!
- Ce? - Lasă-mă pe mine!
Scuză-mă, Etajul 8!
- Am votat mai devreme, nu? - Da.
- Ai primit cele mai multe voturi. - Așa e.
Deci, de la 8:00, la miezul nopții,
am decis s-o folosim ca toaletă.
Nu te cert sub nicio formă!
Te lămuresc în caz că ai înțeles greșit ceva.
Nu e nicio neînțelegere.
Poftim?
Știu că asta am stabilit să facem.
Atunci, dă-mi cardul tău!
Ai cerut și aplauze pentru câștigarea votului!
E ridicol.
Mulțumesc pentru aplauze!
„Mulțumesc”?
Etajul 8!
Înțeleg cum te simți,
dar suntem toți în aceeași barcă aici. Să ne înțelegem!
O clipă!
În aceeași barcă?
Poftim?
De asta nu pot fi drăguță cu oamenii.
- Pa! - A înnebunit? Ticăloasa…
Dar am stabilit deja regulile!
Nu se poate retrage brusc.
Cred că nu e ușor de acceptat la început.
Să-i dăm puțin timp!
De-ar fi fost așa!
Poftim?
Nu mai contează.
Drăcia naibii! Ce idioți!
„Idioți”?
Stați așa! Plecați toți pur și simplu?
Dar cum ne vom ușura azi?
Are nevoie de timp ca să proceseze totul.
Folosește camera ta azi!
Serios, e incredibil!
Cum poate pleca așa?
- Știu. - Ce va face?
Am fost toți de acord.
Da! Ce va face?
Cel puțin așa gândeam atunci.
Dar Etajul 8 a răspuns folosind toboganul.
Pe bune?
„Sunt…”
Ce naiba mai e și asta?
„…diferit”.
Nenorocita!
Ne-am întrebat toți ce va face. Apoi, am realizat…
că o încurcaserăm!
Subtitrarea: Daniel Onea