Ælle, bælle, mig fortælle
Erle, Perle, Pif, Paf, Puf
Ælle, bælle, mig fortælle.
Så er jeg her.
Måske skulle jeg have valgt første sal.
Hvad sker der?
Du godeste!
Det her bliver sjovt!
Det er totalt usjovt.
Jeg vil have et figurspejl.
En underkjole i silke.
En madras.
Og en dyne!
Af mikrofiber.
Og et bærbart toilet.
Ikke flere penge!
Så vi får mad og drikke.
Hvad med et bord?
Proteiner.
Jern.
Perfekt.
Hvor yndigt!
I ser så sjove ud i ansigtet!
"Sjove"?
Vi har lige opdaget, at gevinsten varierer for hvert værelse.
I andre bør også fortælle, hvad I får.
Hvor meget får I?
For mig er det
80.000 won i minuttet.
Får du 80.000?
Jeg får 30.000 won.
-Jeg får 20.000. -130.
Vent. Hvad foregår der?
Er alles forskellige?
Og dig, 7. Sal?
Hvad får du i minuttet?
Jeg får 210.000 won.
Og 8. Sal burde få præcis 340.000 won.
Hvordan ved du det?
Har du lige regnet tallene ud i hovedet?
Nej. Hvis man tager summerne fra første til ottende sal,
er der et mønster.
Lægger man de to forrige tal sammen, får man det næste.
1. Sal sagde, han får 10.000 won.
2. Sal får 20.000.
Ja.
Du har ret.
Ja. Lægger man de tal sammen, får man tre.
Det er derfor, 3. Sal får 30.000 won.
Ja, jeg får 30.000 won.
Jeg bor på fjerde, lige over 3. Sal,
så med 2. Sals 20.000 og 3. Sals 30.000, ja,
jeg får 50.000.
Vent. Jeg får 80.000 won, så…
Det er summen af 3. Sal og 4. Sals gevinster.
-Næste sal er… -6. Sals er 5 plus 8, så 130.000 won.
Det samme gælder mig, og jeg får 210.000 won.
Derfor får 8. Sal…
340.000 won.
Ja, det stemmer.
Fibonacci-talfølgen.
Den har jeg hørt om.
Hvad har den med præmiepengene at gøre? Hvorfor gælder den her?
Jeg kender ikke værternes intentioner.
Men de virker som en interessant flok.
Fibonacci-talfølgen
skaber det gyldne snit.
-Det gyldne snit? -Ja.
Dividerer man et tal med det foregående i en Fibonacci-talfølge,
konvergerer forholdstallet til omkring 1,6, når tallene stiger.
Forholdet 1:1,6 kaldes det gyldne snit, fordi det giver os en følelse af tryghed
og opfattes som smukt.
Forholdet mellem et kreditkorts sider er tæt på det gyldne snit.
De adgangskort, vi fik på vej ind, har tilfældigvis samme størrelse
som et kreditkort.
Men er det ikke uretfærdigt?
Det her er vilkårligt.
Det er langt ude.
Valgte alle ikke deres eget?
Hold op med at klynke, og lad os se på alles værelser.
8. Sal får 340.000 i minuttet, 489,6 millioner won om dagen.
7. Sal får 210.000 i minuttet, 302,4 millioner won om dagen.
6. Sal får 130.000 i minuttet, 187,2 millioner won om dagen.
5. Sal får 80.000 i minuttet, 115,2 millioner won om dagen.
4. Sal får 50.000 i minuttet, 72 millioner om dagen.
3. Sal får 30.000 i minuttet, 43,2 millioner om dagen.
2. Sal får 20.000 i minuttet, 28,8 millioner won om dagen.
Her er så trangt.
Pas på hovedet.
1. Sal får 10.000 i minuttet, 14,4 millioner won om dagen.
Det er så irriterende.
Jeg kunne have valgt ottende sal.
Det nytter ikke at fortryde nu.
Vi valgte kortene vilkårligt.
Jeg havde intet valg. Der var kun to kort tilbage.
Du valgte stadig bedre end mig.
Hvad er det for et show…
…der ikke fortæller os så vigtig en information?
Det burde være ulovligt. Vi bør anmelde det.
Men I er stadig ekstremt heldige.
Jeg syntes, 10.000 won i minuttet var meget.
Åh, 1. Sal.
Undskyld. Jeg burde have været mere betænksom.
Hvad?
Det gør ingenting!
Jeg ville ikke gøre dig forlegen. Jeg var bare uheldig.
Jeg havde andre kort at vælge fra. Desuden er mine ben sådan her,
så en højere etage havde voldt problemer.
Jeg elsker jeres ansigtsudtryk!
Finder du det sjovt?
Den lille…
Hvad?
Ingen gør noget forkert.
Giv ikke hinanden skylden. Vi valgte ikke de højere etager med vilje.
Dagens træning er overstået!
Uanset om man får 10.000 eller 340.000 won i minuttet,
har vi så ikke alle det samme mål?
At holde showet kørende længst muligt
og maksimere vores profit.
Er det ikke målet?
Det er sindssygt, men han har ret.
Hvis I er færdige med at klynke,
skal vi så få noget mad?
Ja. Lad os få noget at spise.
Kom så.
Maden og vandet.
Hvor meget sender du?
Det er slemt nok at få mindre på en lavere etage.
Skal vi også spise mindre?
Nej.
Jeg har udtænkt en måde til at dele maden ligeligt.
Må jeg komme med et forslag?
Hver person tager én madkasse.
Alle fra 8. til 1. sal. En per person, hvilket er fair.
De ser så lækre ud.
Showet er en ekstrem situation.
Samarbejde er vigtigere end nogensinde.
Vi må stå sammen og stole på hinanden.
Det betyder, at der er fire tilbage, når 1. Sal tager sin.
Hvad?
Hvorfor giver vi ham fire mere?
Nej. Vi giver ikke dem alle til ham.
Ingen sulter, hvis vi alle tager én.
Men vil nogen have mere,
kan I komme ned på første sal og dele det, der er tilbage.
Et system, hvor ingen taber. Alle må afgive lidt,
men alle kan dele resterne, så ingen går helt glip af noget.
Og det vil naturligvis skabe tillid blandt os.
Smag lige de krydrede.
-Dem her? -Ja.
Hvorfor?
De er stærke.
-Er du færdig? -Spis op.
Mums. Det er Lækkert.
Ved du, hvad der venter os?
Hvad?
Ikke at vide, hvad der sker, er mere skræmmende.
Du sagde, du ikke vidste, hvad du ville ske,
så du var bange.
Ja. Jeg tror, jeg har en idé om, hvad de vil have.
-Og hvad er det? -Hey!
Hvad laver du?
Hvad fanden laver du?
Vi har kun 15 minutter tilbage!
Hvilken en er pænest?
Hun købte dem vel ikke med tid?
Hvis du vil købe tøj, gør du det på dit forpulede værelse!
Hvorfor købe det herude?
Ellers kan jeg ikke gå med det herude.
Jeg vil have det på herude.
Badetøj? Der er intet vand.
-Til at slikke sol. -Skøre kælling.
Vil du gerne dø?
Tal om det i stedet. Tru hende ikke.
Er det derfor?
Vi kan altid forlænge den. Tiden.
Hvordan gør vi det?
Ved ingen af jer det?
Hvordan man forlænger den?
Det er trapperne!
-Trapperne? -Ja.
Der er et hav af trapper her.
Tiden forlænges, når vi går på dem.
-Har du beviser? -Beviser?
Vent. Hvordan var det nu?
Drop fjolleriet og sig det.
Jeg siger det, hvis du undskylder.
Hvad?
Jeg siger det, hvis du undskylder for at bande ad mig før.
Undskyld. Jeg undskylder i stedet.
Vi har ikke tid. Sig det nu!
Det var vist et nej.
Dit møgsvin!
Brug dine ord.
-Har du et problem? -Gør det nu.
Kan du se alle her?
-Nej! -Det må ikke ende sådan.
Det er en enestående mulighed!
Glem beviserne! Vi har under ti minutter!
-Okay. -Lad os prøve.
For helvede! Går tiden virkelig op?
Den falder stadig.
Under 30 sekunder tilbage!
Er det slut? Uden videre?
24 timer igen!
Jeg sagde det jo!
At det var trapperne.
Det er det, vi har gjort, ikke?
For at tjekke mit og alle andres værelse og få madkasserne?
Jeg så, at tiden blev forlænget dengang!
Jeg er ret kvik, ikke?
Sådan opdagede vi en skjult regel.
At gå op ad trappen forlænger tiden.
BRUG TID, TJEN PENGE
TIDEN FORLÆNGES VED GANG PÅ TRAPPERNE
Jeg troede det var slut.
Det var tæt på.
Ja. Jeg tror, jeg har en idé om, hvad de vil have.
Konflikt. Vi skal bekæmpe hinanden.
Udefrakommende kriser
får os bare til at samarbejde.
Men interne konflikter…
Hvis gruppen opløses,
er det uopretteligt.
Ja, vi må samarbejde og holde ud.
Ham 7. Sal er en klog fyr.
Jeg må strække den så længe som muligt.
Tre…
To stykker burde være nok.
Det var ikke nok.
Jeg bliver sur af at tænke på det.
Jeg får 40 millioner hver dag. Jeg burde ikke spare på den slags.
Vær ikke en kujon. Køb det! Lad os gøre det!
Jeg skal lave stort. Stik mig et bærbart toilet.
Et simpelt ét.
Ja.
Kom med det.
Kan jeg få pengene tilbage?
Skøre kælling.
Tænk, at hun købte tøj! Det pisser mig af.
For fanden. Hun er så irriterende.
Vi gjorde det godt.
Vi får alt det senere.
Se, hvor meget vi har tjent.
Skal vi komme i gang?
TRAPPEGANG
+210.000 WON +20.000 WON
+30.000 WON +50.000 WON
+340.000 +80.000
+130.000 WON +10.000 WON
Da vi lærte, trapperne forlængede tiden, gik vi op og ned,
indtil vores hjerter var ved at briste, og vores ben rystede.
Jo mere tid, jo mere sultne blev folk, så første sal blev populær.
Vi var udmattede hver aften,
men vi kunne ikke klage.
Jeg føler ikke, jeg har spist.
Et måltid om dagen
og at nippe til madrester som dem her er ikke nok.
Vi går op og ned ad trapperne igen og igen hver dag. Det er for barskt.
Selv hvis priserne var 1.000 gange højere, ville jeg gerne købe mad.
-Som de hotdogs nedenunder. -Jeg vil have burgere.
Grillkylling til mig.
Lad os splejse.
Vi bør hellere dele arbejdet op.
Skal vi dele os i to hold og gå på trapperne hver anden dag?
Ja. Arbejde den ene dag, hvile den næste. Og det arbejdende hold får madresterne.
Arbejdsholdet får to måltider.
-Et enkelt måltid bør række på fridage. -Ja. Jeg er enig.
Et måltid er nok, når vi ikke arbejder. Det er bedre at hvile.
Jeg er også enig.
Også mig.
Lad os prøve det.
Og se, hvad tiden siger.
Hvad med disse hold?
Jeg skifter hold.
Vi to dur ikke.
Mig?
Er der nogen, der vil bytte hold med 2. Sal?
Tudeprinsessen. Bøllen.
Galningen.
Hvem gider det hold? Man ved, hvordan det bliver.
Undskyld mig. Jeg er ligeglad med, hvilket hold jeg er på.
Hvor dejligt.
To mænd på hvert hold er perfekt, ikke?
Jo, det er skønt.
Det var en glimrende idé med to hold.
Udsigten til en hviledag, trods hårdt arbejde,
er nok til at give motivation.
Og det bedste er,
at man kan spise af hjertens lyst de dage, man arbejder.
"De, der ikke arbejder, må ikke spise."
-Er du okay? -Jeg slog næsten ryggen!
Undskyld, 4. Sal.
-Fint. -Det er jeg ked af.
Det må du undskylde. Virkelig.
Er du okay?
Ja, jeg er okay.
Tør det smil af, og kom i gang.
Du er grunden til, at vi ikke vinder tid.
Hvad laver du?
Jeg afløser.
Hvad?
Hvil dig. Jeg gør det for dig.
Er det okay?
-Nej, jeg kan… -Glem det.
Jeg bliver stiv uden træning.
Jeg kan…
Hvor er du sej.
NÆSTE DAG
Du må være træt af to dages arbejde.
Det er okay.
DAGEN EFTER
Skal jeg hjælpe
eller ej?
Skal jeg hjælpe eller ej?
Hjælpe? Eller ej? Skal jeg hjælpe eller ej?
Skal jeg hjælpe eller ej? Vent…
Undskyld! 1. Sal.
Hvil dig, 1. Sal. Jeg gør det.
Undskyld, hvad?
Nej da.
-Lad mig. -Jeg skal gøre det.
Seriøst. Jeg fik for meget at spise i går.
Jeg har fordøjelsesproblemer.
Hvil dig og få det bedre.
Du godeste.
Det er jeg ked af.
Det er fint.
Lad mig komme forbi.
Undskyld mig. Af banen.
Vi er alle sammen trætte.
Vi løber, som afhang vores liv af det.
-Sid ned. -Sæt dig her.
Jeg aflaster en holdkammerat.
Hvor fed er jeg lige?
I sving!
3. Sal. Du kan ikke sidde her.
-Op at stå. -Vent, giv mig et øjeblik.
Kom så. Op at stå.
Det er ikke…
Prøv at rejse dig op.
Forsigtig. Ja.
Tag en bid mad.
God appetit.
Tak.
Denne vej.
Skal du spise?
Hvad?
Har du tænkt dig at spise?
Hold nu op, 4. Sal.
Ærlig talt, burde 3. Sal så ikke spise i stedet?
Har du brug for begge måltider, når du ikke har arbejdet?
Du tror, du er så klog.
I har et måltid, da 8. Sal ikke spiser.
Slap dog af.
Jeg siger ikke, du ikke skal spise.
Jeg sagde bare, det ikke var fair.
Du bør spise…
3. Sal, gå du bare ind. Du har arbejdet i stedet for mig.
-Okay. -Vær nu ikke fjollet.
Tror du, vi hjalp dig for at få maden?
Kunne han spise den med god samvittighed? Tager jeg fejl?
Nej, du har ret.
Ignorér dem. Spis nu bare.
De klynker bare, fordi de er trætte.
Ja, hun har ret.
Du bør spise, 1. Sal. Sådan er det bare.
Tænk ikke på mig.
Nej. Jeg insisterer.
Gør det nu. Gå ind og…
Hold nu op. Gå ind og spis.
-Tak, 3. Sal. -Ingen årsag.
-Nej, jamen han… -Kom nu.
Spis nu bare. Han sagde, det var fint.
Er du okay?
Naturligvis.
Det røvhul er grunden til, at jeg er endt på dette gudsforladte sted…
JEG STOLER PÅ DIG
…og går op ad flere trapper, end man gør på et liv.
RÆVEPELS
Det hele er din skyld.
Mine ben.
Maden er her.
Hvad er nu det?
Seriøst, hvad fanden er det?
-3. Sal. -Ja?
Du modtog noget, ikke?
Jeg troede, det var mad, men de har sendt mig lorteposer!
-Helt ærligt. -1. Sal sagde, de skulle sendes ned.
Jeg har tænkt over det.
Eftersom jeg ikke så godt kan gå på trapper, og folk konstant aflaster mig,
har jeg tænkt på, hvordan jeg så kunne hjælpe.
Og…
1. sal sagde, han var knust over, at han hæmmede os med sin lidelse.
Jeg tænkte, vi ville være kvit, hvis I alle sendte jeres…
…affald ned til mig.
Virkelig?
Mens han overvejede, hvordan han ellers kunne hjælpe holdet,
fik han øje på leveringsskakten.
Det gik op for ham, at vi kunne sende andet end mad med dem.
1. Sals forslag og vores accept etablerede en sanitetsarbejder blandt os.
Når alle udfylder deres rolle,
er samfundet i balance og fungerer gnidningsløst.
Og 1. Sal havde fundet sin.
Hans værdi, som han kunne forhandle med.
TAK
De mindre sultne deler deres mad.
Få hvilet dig.
Jeg tager over.
De stærke deler deres arbejdskraft.
Dem, der ikke kan, tilbyder deres rum til fællesskabet.
Alt i alt en rimelig aftale.
Vi ses senere.
Hej, 1. sal.
I sidder mere komfortabelt, hvis jeg gør sådan.
Det behøves ikke. Vi har det fint. Gør det senere.
Er du færdig med at spise, 3. Sal?
Ikke endnu. Jeg spiste for hurtigt og fik det skidt.
Javel.
Hvad kigger du på?
Tiden er gået…
…meget uregelmæssigt på det seneste.
Den steg pludseligt før midnat i går, men nu er den stoppet.
Er det, fordi vi ikke arbejder nok?
Jeg ved det ikke. Alle gør, hvad de skal.
Så du det? Vi fik lige ti minutter mere.
Men alle holder pause efter maden.
Kom der nogen?
Fuck. Hvad er der galt med den tingest?
Jeg sagde det jo. De bliver mere nærige med tiden.
Den går knap nok op.
Vil de have os til at arbejde hårdere?
Vi er ikke OL-atleter.
Jeg gør det ikke.
-Undskyld? -Hvad?
Jeg gider ikke længere.
Vi kan ikke bare stoppe med at arbejde.
Hvad har du gang i?
Det er ikke sjovt mere.
-God arbejdslyst. -Hold kæft, og kom i gang!
Hvorfor det?
Burde du ikke arbejde hårdere end alle os andre?
Du tjener langt mere end os.
Burde du ikke anstrenge dig mere end os?
Burde du og folkene på de nederste etager ikke
arbejde hårdere i stedet?
Hvad?
Tænk over det.
I vil ikke bruge jeres egne penge,
så I har købt toiletpapir, vådservietter og andre ting for vores fælles tid.
Hvis vi køber varer med tid,
betaler vi på de øverste etager så ikke langt mere end jer?
Den galning…
Tid er trods alt penge her.
…tager ikke fejl.
En time er kun 1,2 millioner won værd for 2. Sal,
men hele 20,4 millioner værd for 8. Sal.
"Farvel."
Eftersom vi bruger vores fælles tid, betaler de øverste etager faktisk mere.
Hun er kvikkere, end jeg havde forventet.
Lad os fortsætte med at gå på trappen i stedet for at skændes.
Ellers slutter showet!
Lad os gå sammen med dem.
Vi må hjælpe.
Er du sikker på, at trapperne giver os mere tid?
Hvad?
Det er underligt.
Vi har gået på trapper i samme tempo, ikke?
Sindssyge kælling.
Vi har ikke optjent tid, men tabt tid.
Måske stiger den ikke længere?
Du har ret.
Vi har været i gang i over seks timer.
-Vi har intet optjent. -Det er snart midnat, så vi må stoppe.
Vi kan ikke nå flere i dag.
Hvad? Tiden gik lige op.
Den gik lige op!
-Tyve minutter? -Ja!
-Det var 20, ikke? -Måske er der forsinkelse på.
Det virker nok igen nu.
Jeg vidste det.
Der var ingen grund til at være bange.
-Sikken lettelse. -Ja.
Jeg er så glad.
Så den går forlænges, selvom det tager tid.
Det er midnat.
Lad os gå ind.
Godt arbejde i dag.
Lad os gå ind. Godt arbejde.
Kom udenfor allesammen! Nu!
De har ikke givet os tid. Skynd jer herud!
Kom i gang med at løbe. Nu!
Lad os løbe.
Men vi har ikke fået tid for arbejdet i går.
Måske virker det igen ikke.
Vi har ikke andre muligheder.
Gå op ad trappen, alle sammen!
Det er noget forbandet pis.
-Hun slog ryggen! -4. Sal!
-Hvad? -Hun faldt…
Vent lidt.
Det er et epileptisk anfald.
Det er epilepsi! Rør hende ikke!
-Nå, epilepsi. -Vent, vi må…
Ved du noget om det?
-Jeg er sygeplejerske. -Er der medicin mod det?
Hun har brug for phenytoin.
Bliv, hvor du er.
Hvad mener du?
Gør ikke noget. Hun dør ikke.
Hvad?
Man dør ikke af epilepsi.
Hun kan få hjerneskade.
Medicinen er ikke billig.
Hvis vi bruger den smule tid, vi har tilbage, er det slut!
Din forpulede barbar.
Du skal ikke stoppe mig.
Vi har brug for epilepsimedicin! Phenytoin!
Det er urkomisk.
Ser I ikke det samme som mig?
Kan I ikke se det?
Fyrre timer?
Hvor er det her bare skægt.
Det var ikke trapperne,
der gav os mere tid.
Hvad var det så?
Hvad er det så?
Hvad giver os tid?
Det må være…
…underholdende at se.
PHENYTOIN
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil