Kicsit azért másra számítottam.
Sosem vártam, hogy elnök, regényíró, K-pop sztár vagy cégvezető leszek,
de azért voltak álmaim és vágyaim,
és egyikben sem szerepelt ez a híd,
és hogy éppen levetni készülök majd magam róla.
Bae Jin-su úr!
„BAE JIN-SU ÚR!”
„JÖJJÖN KI, FIZESSE KI A TARTOZÁSÁT!”
- Elnézést! - Igen?
- A kisbabám aludni szeretne. - Jaj, elnézést!
Lakik itt egy féreg, 900 millióval tartozik.
- Te jó ég! Menjünk be! - Hé!
Azt mondtad, visszafizeted. Hogy sok pénzt fogsz kapni.
Ez meg mi?
Bae Jin-su!
Bae Jin-su, állj meg, te rohadék! Bae Jin-su!
Elnézést, éppen forgatás folyik.
Feljebb van egy másik utca. Kérem, menjenek arra!
Arra.
- Köszönöm. - Hová tűnt az a rohadék?
Elegem van az uzsorásokból.
Sosem akartam hozzájuk fordulni.
Elnézést, ön ki?
Tessék?
Csak egy járókelő.
Elnézést!
Nahát, hírességek!
Csak kíváncsiságból, miért forgatnak olyan gyakran itt?
- Tessék? - Hagyjuk!
A negyedünk a szegénység szinonimája lett. Kitörni innen, ez volt minden vágyam.
Meddig akarsz még itt élni?
Won-seok rám bízta a pénzét.
Tudod, mennyit kerestem neki? 600%-ot.
Felvett 500 milliót rövid lejárattal. Most hárommilliárdja van.
Már dolgoznia sem kell.
Miért a pocsék fizetésedből próbálsz spórolni?
Így sosem lesz szöuli házad.
A generációnknak máshogy kell meggazdagodnia.
Sokat befektetéssel lehet keresni.
Bízz bennem, szedd össze a pénzed! Hárommilliárd? Öt lesz belőle.
Játssz nagyban!
Gyere!
Minden esélyed megvan rá.
Ez a szélhámos az oka,
hogy bankhitelt vettem fel, és uzsorásokhoz fordultam.
Gyerünk, vedd fel!
A hívott szám nem kapcsolható.
A hírekben folyton a kisvállalkozások csődje a téma,
de több száz új cég indul naponta.
A statisztikák szerint
a lottónyeremény esélye egy a 8 145 060-hoz,
mégis rengetegen játszanak.
A statisztikák szerint maroknyian nyernek a tőzsdén,
mégis ezrek nyitnak fiókot naponta.
Hogy miért?
A téveszméink miatt.
„Tönkrementek, de én meggazdagszom.” „Veszítetek, de én nyerek.”
- „Becsődöltök, de nekem sikerül.” - Seggfej.
Elhiteted magaddal, hogy te más vagy, aztán ráfizetsz.
„Szeg te egyes számban?”
„Szeg én?”
„Szegény. Igen, az vagy.”
Az utolsó filléremet is odaadtam neki.
Rohadék!
De már fél éve nem hallottam róla.
Részmunkaidőben dolgozom egy boltban, 9860 vonos órabérért.
KERESET: 29 580 VON
KERESET: 39 440 VON
Hiába eszem csak lejárt szavatosságú, ingyen gimbapot,
a napi bérem alig 78 000 von.
A 900 milliós hitelemnek még a kamatait sem fedezi,
és az összeg csak nő.
„KÉNYTELEN VOLTAM JOBBAN FIZETŐ ÁLLÁST KERESNI.”
Ért valaki a betonacélhoz?
Erre!
Aztán, hegesztés.
A nagymamám kis koromtól kezdve azt mondta,
hogy a megélhetéshez szakmát kell tanulni.
Most jöttem rá arra, hogy igaza volt.
Ácsok erre!
Miért nem hangsúlyozta jobban?
A fejembe kellett volna vernie.
Elvégeztem a főiskolát,
de így is semmirekellő, haszontalan alak vagyok.
Melyik a legjobban fizető, szaktudás nélküli munka?
Miközben a deviza- és tőzsdeügynökök tízmilliókat,
nem, százmilliókat keresnek óránként a felhőkarcolókban,
én a felhőkarcolók ablakait mosom.
Ablakpucolás, az órabér 80 000 von.
Jövedelmező, de veszélyes,
ezért a munkaidő törvényileg maximum négy óra.
Bassza meg!
Nyolcszor négy, 32.
A napi kereset 320 000 von,
de nem tudom, kibírok-e annyit, úgy félek.
Sajnálom.
Hiába mosnám le Szöul össze épületét,
az sem lenne elég az adósságra.
Már túl késő.
Nincs értelme életem végéig rabszolgaként fizetni a törlesztést.
Ezért döntöttem a legészszerűbb megoldás mellett.
Rajta, Bae Jin-su!
BEÉRKEZŐ UTALÁS: 1 000 000 VON HELLÓ
1 000 000 VON SZERETNÉM
1 000 000 VON MEGVENNI
UTALÁS: 1 000 000 VON AZ IDŐT, AMIRŐL LEMONDOTT
Hét számjegy…
Valaki minden üzenet mellé küld egymillió vont.
Meg akarják venni az időt, amiről lemondtam?
Négymillió-háromezer von?
1 000 000 VON HA ÉRDEKLI
UTALÁS: 1 000 000 VON SZÁLLJON BE AZ AUTÓBA
Azt akarják,
hogy szálljak be?
Elnézést, ez valamilyen
öngyilkosság-megelőzési program?
Úgy értem…
Az önkormányzattól vannak?
Nagyon szép ez a limuzin.
Láttam már párszor ilyet,
de sosem ültem benne.
Mi ez?
„Köszönti A nyolcas műsor!
Műsorunkhoz nem kell semmilyen készség vagy tudás.
Egyedül az idő kell, amit ki akart dobni.”
„A résztvevőknek étkezést és szállást biztosítunk,
és a pénzdíj idővel egyre nagyobb lesz.
A megadott idő elteltével a műsor automatikusan véget ér.
Ha bármelyik résztvevő meghal,
a műsor a hátralevő időtől függetlenül véget ér.”
„Meghal”?
„Kérjük, fokozottan ügyeljen a biztonságára!
Ha nem érdekli a részvétel, vegye el a vigaszdíjat, és távozzon!”
Négy köteg 50 000 vonos. Összesen 20 millió.
„Ha részt kíván venni,
válasszon egyet a számozott kártyák közül, és lépjen a függöny mögé!”
Ez meg mi a fene?
Adnak ételt és szállást.
Fizetnek, csak hogy itt legyek, és senkinek sem kell meghalnia?
Vagyis nem veszélyes.
Ez könnyen szerzett pénz.
Ez valamilyen átverős tévéműsor?
Viszont a sugárzáshoz kell a beleegyezésem…
Egymillió vont küldtek az üzenetekhez, az máris hat,
és 20-at kapok, csak mert eljöttem ide.
Plusz kibérelték a limuzint és a színházat.
Kik ezek?
Pillanat! Miért hiányzik pár szám?
A fenébe, nem tudom.
Mi van, ha szervkereskedők?
Oké, elhúzok. Húszmillió nem terem a fán.
Tényleg! Nagyon sajnálom.
Sürgős dolgom van, és…
Most jutott az eszembe.
Remélem, jól megy majd.
Jól van, sok szerencsét!
Minden jót!
Megnehezítik, hogy elmenjek,
ha folyton pénzt küldenek.
BEJÖVŐ: 220 000 VON VEGYESBOLT
SAJNÁLOM, ROSSZUL MEGY AZ ÜZLET
EZ 220 000 VON EGY HÉTRE
FELJELENTHET A MUNKAÜGYNÉL, DE LEGYEN ELNÉZŐ, JÓ?
Bassza meg!
Egy hét meló, csak 220 000 von bevétel.
Ez a szomorú valóság.
Ha vissza is megyek,
új állást kell keresnem, és örökké törleszthetek.
Le akartam ugrani egy hídról. Mitől félnék?
Jó, megkaphatják a szerveimet.
Nem megyek vissza minimálbéren tengődni.
Csak megoldom.
Kötélen lógtam egy 40 emeletes épület oldalán.
Ne akarjunk kitűnni!
Kíváncsi voltam.
Ha milliókat küldenek az üzenetekkel,
és kifizetnek 20 milliót, csak mert idejöttem,
mennyire lesz nagyszabású a műsor?
A NYOLCAS MŰSOR
Baszki, ez a hely kurva nagy.
Huszonnégy óra?
Huszonnégy óra, és vége is?
Hé!
Zárva van.
Lépcső?
A harmadikon vagyok?
Nincsenek liftek?
Szóval a szám az emeletet jelöli.
Ez meg mi?
Ennél azért jobbra számítottam.
Nem is igazi?
Ez csak képernyő.
És mennyi kamera!
Miért van ilyen sok?
Mi a fene?
SZABÁLYOK
„Kérjük, adja le minden holmiját, a ruháját is,
és vegye fel az egyenruhát!”
Itt öltözzek át?
Micsoda pazarlás!
„A nyeremény aktuális összegét az eredményjelző mutatja.”
„Eredményjelző”?
EREDMÉNYJELZŐ
„Az étel és az ital ingyenes. Minden mást a telefonnal vásárolhat.”
„Telefon.”
„De a cikkek értékét különleges áron vonjuk le a nyereményből.”
„Különleges áron”?
„A szobán kívül használható cikkek a téren vehetők meg.”
„A téren?”
A TÉR
Értem, a tér.
„Éjféltől reggel 8-ig a szobájában kell tartózkodnia.”
„A kamerákat eltakarni tilos.”
„A szabály megszegéséért a pénzdíj felét vonjuk le.”
Mi, a felét?
A fenébe!
ÉS A MŰSOR ÉJFÉLKOR KEZDŐDIK
Egy percem maradt?
Várjunk! Egy perc?
Mi van? Mi a fene ez?
A MŰSOR MOST KEZDŐDIK
Várjanak egy kicsit!
Mi a fene ez?
Várjanak!
A fenébe!
Mi ez az egész?
Ez a hely tele van meglepetésekkel.
Ez meg mi?
Csak rá van rajzolva. Ezek bolondok.
Ez meg mi?
„30 000 von.”
Mindjárt 90 000?
Kilencvenezer! Három perc alatt!
Percenként 30 000-t keresek. Basszus!
Igen!
EGY ÓRA (JÓ, 56 PERC) MÚLVA
Percenként 30 000 vont kapok. Oké, majdnem egy órája vagyok itt.
Vagyis az órabérem
1,8 millió von.
Oké, csak nyugalom! Higgadj le!
Az időzítő a téren 24 órát mutatott.
Ezek szerint a napi keresetem…
Lássuk, 180-szor 24, mennyi is az?
Lássuk csak!
Négyszer három 12.
Szóval…
Hé, ez 40 millió vonnál is több.
Egy nap alatt megkeresem egy haverom éves bérét.
Nagy vagy, Jin-su! Életed legjobb döntése volt.
De csak egy napig maradhatok?
Nem írja, meddig tart.
Kicsit több mint két hét alatt elfogyna a hitelem.
A hidegtől pisilnem kell.
Vajon kint van a mosdó?
ÉJFÉLTŐL 8-IG MARADJON A SZOBÁBAN.
A BÜNTETÉS A PÉNZDÍJ FELE.
A fele?
Halló? Nekem…
Muszáj a mosdót használnom. Kiugorhatok egy percre?
Halló?
Halló…
Komolyan? Nem mehetek vécére?
Legalább bekapcsolnák a fűtést? Csak mert…
Elég hideg van itt.
Halló? Nem hallanak?
Azt írják, bármit vehetek.
Persze. Tudtam, hogy átverés. Ki adna percenként 30 000 vont a semmire?
Fel akarják használtatni velem a pénzt.
Elnézést!
Kérnék egy takarót és egy kézmelegítőt.
Micsoda? Várjunk, 1,1 millió? Nem!
Várjon, elutasítom.
Az „N”-t választom. Nem.
Tudja,
biztos valamilyen félreértés történt.
Egy kézmelegítőt kérek. Egy párnát. Nem kell egy egész doboz.
Szóval egy takarót kérnék, és csak egy kézmelegítőt.
Száztízezer? Várjon…
Mennyi?
Ez is 1,1 millió? Várjon!
Egy pillanat!
A CIKKEK ÉRTÉKÉT KÜLÖNLEGES ÁRON VONJUK LE.
„Különleges áron.”
Törölném a rendelést.
Végre megértettem a műsor szabályát.
Napi 43 millió vont keresek, óránként 1,8 milliót.
Vagyis az árak aránya…
Mennyibe kerül egy újságosnál kapható napilap?
A kint 1000 vonért kapható újság itt 100 000 von.
Ez pontosan százszoros ár.
Percenként 30 000 vont fizetnek, de az árak százszor magasabbak.
Most már értem.
Világos, miről szól a műsor.
Pontosan!
Tudni akarják, mennyit vagyok képes spórolni.
Bárkik is ezek, alaposan félreismertek.
Tényleg azt hitték, hogy takaróért fogok könyörögni, mert megfagyok,
vagy valami ilyesmi? Profi szegény vagyok.
Kaphatok egy kiló régi újságot és pár használt kartondobozt?
Elfogadom.
Igen.
Összesen 120 000 von, négyszer három 12.
Ez csak négy percnyi pénz.
Rendben.
Nagyon jó.
Szuper.
Ez szükséges kiadás volt.
Rendben, holnapig már csak 200 000 vont költök.
Elköltök 200 000 vont, és hazaviszek 43 milliót.
A 43 millióm…
Hé! Elnézést!
Kell egy palack! Hoznának egy üreset gyorsan?
Gyorsan!
Igen!
A napfelkeltét is eljátsszák? Nem semmi!
„Az idő nagy érték.”
„Az idő pénz.”
A nagyképű idősek ezt hajtogatják,
de nem tudom, átéltek-e már valami ilyesmit.
Egy olyan helyzetet, amikor az idő tényleg,
konkrétan, szó szerint pénz.
Elnézést!
Mindenki ott van?
Gyertek ki, mutatkozzunk be!
Van ott valaki.
Van itt más is?
Gyertek ki!
Ide!
Oké, három ember.
Persze.
Bocsáss meg,
hogy tudsz a vízen járni?
Nem igazi.
Fentről világítják meg.
Azt láttad már?
Gyere ide!
Az idő…
Több lett.
Tegnap biztosan 24 óra volt.
Helló…
Örvendek.
Helló!
Szerintetek az idő minden reggel így fog nőni?
Jó kérdés.
Hűha!
Ha így nő az idő,
nem ragadunk itt örökre?
Miért vagy így öltözve…
Nem hinném.
Még nem ismerünk sok szabályt,
de az idő növekedésének biztos oka van.
Biztos vannak rejtett szabályok.
Gondolod?
Én ehhez nem értek.
Szerintetek mindenki itt van?
Egy, kettő, három…
Várjunk! Csak hatan vagyunk.
Ott.
Helló!
Nem csatlakozol hozzánk?
Biztos félénk, nem gondoljátok?
Nekem inkább bunkónak tűnik.
Szóval te vagy a második szinten.
Te vagy a nyolcadikon.
A harmadik és a negyedik szint. Én az ötödiken vagyok.
A hatodik és a hetedik szint.
- Pillanat, ki van az elsőn? - Helló!
Látom, mindenki itt van.
Bocsánat, kicsit lassú vagyok.
- Segítsek? - Nem, semmi baj.
Nem gond. Megszoktam.
Az első szinten lakom.
A nevem…
Minek vesződni ezzel?
Kint úgysem találkozunk majd.
Maradjunk a számoknál!
Rendben. Nehéz lenne mindenkinek megjegyezni a nevét.
Elnézést, nem tudja valaki, merre van a mosdó?
Nincs.
Tessék?
Ez meg mi?
Minden kamu.
Semmi sem valódi.
Tényleg?
Micsoda?
Mi a fene?
Tényleg csak modellek.
De igazinak tűnnek.
Pillanat, akkor a mosdók…
Nincsenek.
Ez azért túlzás.
Úgy tűnik, szándékosan nincs semmilyen alapinfrastruktúra,
például vízvezeték és csatornázás.
Ugyanez igaz a ruhánkra is.
Valódinak tűnik,
de csak illúzió.
Igen, pontosan. Miért kellett leszedni a zsebeket?
De kényelmetlen!
Mivel nincs zsebem,
nem tudtam hova tenni a kulcskártyát.
Kénytelen voltam az alsónadrágomba rejteni.
Igen, pontosan.
De mi lesz mosdó nélkül?
Tudjátok, tegnap azt hittem, csak egy napot kell kibírnunk.
Ezért vettem egy olyan izét, amit kempingezéshez árulnak.
Zacskót vécézéshez. Kértem egy olyat.
- Tényleg? - Igen.
De utána hova rakod? A szobádban marad?
Semmit sem vihetünk ki a szobából,
szóval igen.
Ez azt jelenti, hogy vécézacskókat kell vennünk
a normál ár százszorosáért.
Nem muszáj annyiért megvenni.
Van más megoldás.
„A szobán kívül használható cikkek a téren vehetők meg. Különleges árat alkalmazunk.”
A szabálykönyv negyedik oldalán volt.
De biztosan jó ötlet ez?
Mi van, ha drágább, mint a szobánkban?
Nem is tudom.
A szobánkban százszoros az ár,
vagyis korlátozni akarják a forrásainkat.
Emellett megtiltották, hogy bármit kivigyünk a szobából, de iderakták ezt.
Szerintem azt akarják, hogy csoportosan vásároljunk.
Miért nem veszünk valamit próbaképpen?
- Ismernünk kell a szabályokat. - Én így is félek.
Nem látok képernyőt.
Mi van, ha idekint még drágább?
Akkor mi lenne, ha az igazságosság kedvéért szavaznánk?
Nem kell szavazni. Próbáljuk ki!
Marlboro és öngyújtó.
Mi a faszt csinálsz?
Mi van? Amúgy is vásárolunk, nem?
Várjatok! Láttátok ezt?
Csökkent az idő.
Amint megérkezett az áru, a kijelző felvillant, és csökkent az idő.
Mennyivel?
Előtte 30 percet mutatott, szóval két perccel.
Úgy tűnik, pénz helyett itt idővel vásárolhatunk.
- A Marlboro és az öngyújtó… - Ötezer von.
Egy csomag Marlboro 4500 von, az öngyújtó 500 von. Összesen 5000 von.
Igen.
Ötezer von két perc. Egy perc kb. 2500-ba kerül.
Ez azt jelenti, hogy jobb itt vásárolni?
A szobánkban 500 000 von lett volna.
- Igen. - Talán levonták a szobában?
A pénz ugyanannyi!
- Várj… - Az összes pénz megvan!
- Mikor ment fel? - Mikor mentél fel?
Tervezés nélkül vásárolt,
ezért aggódni kezdtem.
De a pénz ugyanannyi.
Akkor itt mindent megvehetünk, ami kell.
Nem tudni, meddig maradunk.
Már csak 35 óránk maradt.
Ha mindet elvásároljuk, nem ér véget a játék?
Ez igaz.
Még mindig kérdés, hogyan és mikor hosszabbítják meg az időt.
De a hely mérete, a pénzdíj
és a sok kamu tárgy miatt
nem hiszem, hogy csak pár napra terveztek.
A gazdagoknak sincs végtelen pénze.
Ha napokig maradunk,
hatalmas lesz a nyeremény.
Viszont azt mondják,
a leggazdagabbak akkor is keresnek, ha levegőt vesznek.
Vannak olyan olajmágnások, akik beleíratták a nevüket a sivatagba.
Mások meg milliárdokat költenek, hogy eljussanak az űrbe.
Egy ilyen műsor felépítése az ilyeneknek csak aprópénz.
Honnan tudnám? Sosem voltam gazdag.
Először egyeztessük, mit vegyünk meg csoportként!
- Csak a legszükségesebbeket. - Oké.
Azt mondtuk, megbeszéljük, de ez nem bizonyult könnyűnek.
A szobámban száraz a levegő. Szükség lesz krémre.
Valaki mond valamit…
Én nem használok krémet.
…de a másiknak felesleges.
Párnát kell vennünk az alváshoz.
Valakinek létszükséglet…
Én már vettem este.
Hogy aludtatok nélküle?
Kérjünk papírt és tollat, mert azt mind használjuk!
Mi? Valaki tanul?
…másnak teljesen haszontalan.
Nekem intimbetét kell.
Nyolc Homo sapiens egyesített intelligenciájával,
akik évmilliók evolúciójának a csúcsát képviselik…
az első vásárlásunk nyolc műanyag vödör volt,
vécépapír, egészségügyi betét,
négy-négy darab kétféle szemeteszsákból, és négy csomag cigi a dohányosoknak.
Azt mondjátok, ez a mosdónk?
Igen.
Ennyi vita, csak hogy szarhassunk.
36 PERCCEL KÉSŐBB (MIUTÁN MINDENKI MEGKÖNNYEBBÜLT)
Várjatok, mikor kapunk kaját?
Éhen halok, de tényleg.
Nekem mondod?
Tegnap nem is vacsoráztam.
Azt mondták, adnak enni és inni. Vajon miért jön ilyen sokára?
Mi?
Nem ettetek?
Én már igen.
Hol?
A kiadó a szobában?
Ételt is hozott.
Egy csomó adag ételt és vizet adott ki.
Egy csomót? Mennyit?
Tizenkét adag ételt és 12 üveg vizet.
Tizenkettőt? Mit csináltál? Mindet megetted?
Különféle ételek voltak bennük, mindenbe belekóstoltam.
A vízzel pedig megmosakodtam.
Mi van?
Mindenbe belekóstoltam,
a vizet pedig elhasználtam a mosakodáshoz.
Mi a franc?
Figyelj csak…
Ha 12 adag volt, nyilván nem egy embernek szánták.
Miért vetted el mindet?
Nem az enyémek voltak?
Ne már! Persze hogy nem.
Nem észszerű, hogy ha mindenből tizenkettőt kaptál,
meg kellett volna osztani?
Most, hogy mondod, lehet benne valami.
Hagyd abba, oké?
Hagyd abba!
Hozzá érkezett, és ez az első nap.
Biztos azt hitte, mindenki kap.
Jó lenne, ha megosztanád velünk a maradékot, 8. emelet.
Hát…
Mi az, hogy „hát”?
Mi a faszért csinálja ezt? Kezdem felhúzni magam.
Mi van? Nem akarsz osztozni?
Tömöd a fejed, mi meg éhezzünk?
Én is ezt mondom.
Nem dönthetsz egyedül.
Ne szórakozz velünk!
Nem érdekel az étel.
Miért vette le hirtelen a blézert?
Naponta csak egyszer eszem.
Egyet kivéve mindet megkapjátok.
Csak elgondolkodtam.
Semmit sem vihetünk ki a szobából.
Azon gondolkodtam, hogyan oszthatjuk meg.
Jól van, elég! Vedd vissza!
Te jó ég!
Talán nem tudta, hogy nincs ennivalónk. Mostantól megoszthatjuk, szóval nem gond.
Semmit sem vihetünk ki a szobánkból,
miközben csak a 8. szint kap ételt és italt.
- Azt akarják, hogy a liften küldjük le. - Az ételliften?
Igen.
Az épület szerkezete alapján
a szobák össze vannak kötve.
De nem 12-t mondtál?
Nem egyezik a létszámmal.
Igaza van.
Tizenkét adag étel nyolc személyre.
Ez azt jelenti,
ha mindenki kettőt vesz el,
nekem nem jut.
Akkor mi legyen?
A felső szintek megehetnek hármat,
az alsók pedig éhezni fognak.
A 8. emeletről a 7.-re, a 6.-ra, az 5.-re,
a 4.-re, a 3.-ra, a 2.-ra, majd az 1.-re.
A rendszer társadalmi egyenlőtlenséget teremt.
Főleg az alsó szintek helyzete hátrányos.
Először nézzük meg,
le tudjuk-e küldeni egyáltalán!
Az elosztás ráér utána.
Nyolcadik szint, bocs,
de leküldenéd a maradék ételcsomagokat?
Megpróbálom.
Amúgy sem tudtam hova kidobni.
Várj egy percet!
Nem gond,
ha mind felmegyünk megnézni?
- Mindenki? - Ez az első nap.
Szeretném én megnézni,
csak a biztonság kedvéért.
Igaza van.
Csak te tudod,
igazából hány adag étel és víz volt.
Jó lenne, ha mind ellenőrizhetnénk.
Tudom, hogy meg akarjátok nézni, de így betörni a szobájába…
Ez nem a normál lakásunk.
A szobánk egyben fürdő is, meg minden.
Igazából nem gond.
Gyertek!
Ha belegondolsz, ijesztő figurák.
- Tessék? - Akik kitalálták ezt.
Van egy látszólagos szabálykönyv,
de hallgat az egész céljáról.
Minden fontos részt kihagytak.
És nem tudjuk, mire számíthatunk, ami még ijesztőbb.
- Hadd segítsek! - Nem kell.
De. Sokat kell mászni.
- Köszönöm. - Szívesen.
Kedves vagy, 3. szint.
Igaza van.
Kedves tőled.
Semmiség.
Nagyon pontosan eltaláltad az árakat.
Honnan tudtad ilyen jól?
Egy kisboltban dolgoztam.
A legtöbb dolog árára emlékszem. Kérdezzetek nyugodtan!
Szabad…
Kösz.
Istenem, hadd segítsek!
- Persze. - Semmi baj.
Ez meg mi?
Mi történt?
Hűha, ez meg mi?
Miért ilyen nagy a szoba?
Neked van kádad, 8. szint?
A tiétek másmilyen?
Ezeket ma reggel vettem.
Nem csak a mérete volt más.
Mennyivel ugrott fel?
Több százezerrel nőtt.
Százezrekkel…
Ez komoly?
Én csak 50 000 vont kapok.
Ötvenezret?
Mi?
Én csak 10 000 vont kapok.
Percenként.
Vagyis minden szinten máshogy nő a pénz mennyisége.
Kurvára elcseszett ez az egész.
Mi, mi az?
Mint kiderült, 8. szint órabére sokkal magasabb volt a miénknél.
Napi 500 millió vont keresett a műsorral.
A francba!
A NYOLCAS MŰSOR
A feliratot fordította: Vass András