Mislio sam da će biti drukčije.
Nisam sanjao o tome da postanem predsjednik, spisatelj ili K-pop zvijezda.
Imao sam mnoge druge snove,
no nisam očekivao da ću se naći na mostu, gledati u rijeku i spremati se skočiti.
G. Bae Jin-su!
„G. BAE JIN-SU!”
„IZAĐI I VRATI NAM DUG!”
-Oprostite. -Da?
-Probudit ćete mi dijete. -O, Bože, baš mi je žao.
Ovdje živi gad koji nam duguje 900 milijuna.
-Dušo, idemo unutra. -Hej!
Rekao si da ćeš nam uskoro vratiti, da ćeš dobiti jackpot!
Što je to?
Hej, Bae Jin-su!
Bae Jin-su, stani, propalice!
Propalice!
Oprostite. Snimamo nešto.
Možete proći onuda. Molim vas, idite.
Onuda, molim vas.
-Hvala. -Kamo je taj gad pobjegao?
Dosta mi je tih lihvara.
Nisam htio tražiti njihovu pomoć.
Oprostite. Tko ste vi?
Molim?
Ja sam samo prolaznik.
Ispričavam se.
Opa, poznate osobe.
Zanima me zašto tako često snimate ovdje.
-Molim? -Nema veze.
Moja je četvrt postala simbolom siromaštva.
Samo sam htio pobjeći odavde.
Koliko ćeš dugo živjeti ovdje?
Won-seok mi je dao svoj novac.
Znaš li koliko sam mu zaradio? Šesto posto.
Uzeo je mali zajam i uložio 500 milijuna. Sad ima tri milijarde.
Čak je dao otkaz.
Čemu štedjeti sitniš od tvoje jadne plaće?
Ne možeš kupiti ni kuću u Seulu.
Naša generacija mora naći novi način da se obogati.
Pravi se novac zarađuje ulaganjem.
Vjeruj mi, skupi koliko možeš.
Tri milijarde? Tebi ću zaraditi pet.
Sve ili ništa, mali.
Idemo.
Kažem ti, još imaš priliku.
Ta je gnjida razlog
zbog kojeg sam digao kredit i posudio novac od kamatara.
VJERUJEM U TEBE
Hajde, javi se.
Korisnik je trenutačno nedostupan.
Kruže vijesti da propadaju mala poduzeća.
No svaki se dan otvori na stotine novih.
Prema statistici
šansa za dobitak na lutriji iznosi 1:8 145 060.
No svaki se dan prodaju tisuće listića.
Prema statistici samo nekolicina zarađuje od dionica.
No svaki se dan pojave tisuće računa.
Zašto?
Jer smo u zabludi.
„Ti ćeš bankrotirati, ali ja ću se obogatiti.”
„Ti ćeš izgubiti, ali ja ću pobijediti.”
-„Ti ćeš propasti, a ja uspjeti.” -Budalo.
Nesreća nastaje iz zablude da smo drukčiji od drugih.
Što se krije u riječi „neimaština”?
„Ništa”?
„Tako je. Nemaš ništa.”
Dao sam mu i otpremninu, iako nije bila velika.
Gade!
Ali taj mi se gad nije javio šest mjeseci.
Honorarno radim u trgovini za 9860 vona po satu.
UKUPNO: 29 580 VONA
UKUPNO: 39 440 VONA
Čak i ako se besplatno hranim kimbapom kojemu je prošao rok,
zaradim samo 78 000 vona dnevno.
DNEVNICA: 78 800 VONA
To ne pokriva ni kamate na dug od 900 milijuna,
koje samo rastu.
„STOGA NISAM IMAO IZBORA, VEĆ SAM MORAO NAĆI BOLJE PLAĆEN POSAO”
Tko ima iskustva s armaturom?
Ovamo.
Zatim zavarivanje.
Baka mi je odmalena govorila
da moram naučiti neki zanat kako bih zarađivao.
Tek mi je sad jasno da je bila u pravu.
Stolari, ovamo!
Zašto se nije pobrinula da je shvatim?
Trebala me je tući ako je bilo nužno.
Nakon četiri godine faksa
i dalje sam beskorisni idiot.
Koji je najbolje plaćen posao za koji ne trebam vještine?
Trgovci valutama i dionicama zarađuju desetke milijuna,
ne, stotine milijuna vona po satu, i rade u svojim neboderima.
A ja mogu čistiti prozore na tim zgradama.
Pranje prozora na neboderima: 80 000 vona po satu.
Unosno, ali i opasno,
pa prema zakonu mogu raditi samo četiri sata dnevno.
Jebote!
Osam puta četiri je 32.
Dnevnica je 320 000 vona.
Ali bojim se, pa ne znam ni mogu li izdržati toliko sati.
Čovječe.
Sve i da čistim sve zgrade u Seulu,
ne bi mi bilo dovoljno da otplatim dug.
Prekasno je.
Život mi se sveo na ropstvo otplate kamata do smrti.
Stoga sam odlučio odabrati najracionalniju opciju.
Hajde, Bae Jin-su!
UPLAĆENO: 1 000 000 VONA BOK
UPLAĆENO: 1 000 000 VONA ŽELIM
UPLAĆENO: 1 000 000 VONA KUPITI
UPLAĆENO: 1 000 000 VONA VRIJEME KOJE ĆEŠ ODBACITI
Šest nula…
Netko mi šalje milijun vona sa svakom porukom.
Želi kupiti vrijeme koje ću odbaciti?
Ukupno 4 003 000 vona?
UPLAĆENO: 1 000 000 VONA AKO PRISTAJEŠ
UPLAĆENO: 1 000 000 VONA UĐI U VOZILO
Netko želi
da uđem u automobil?
Oprostite, je li ovo
neki program za prevenciju samoubojstava?
Mislim…
Jeste li iz gradske uprave?
Limuzina vam je baš lijepa.
Vidio sam ih nekoliko puta,
ali se nikad nisam vozio u njoj.
Što je ovo?
„Dobro došao u Osmicu.
U ovoj emisiji ne trebaš ni vještine ni znanje.
Potrebno je samo vrijeme koje si bio spreman odbaciti.”
„Hrana i smještaj bit će osigurani sudionicima,
a novac za nagradu s vremenom će rasti.
Po isteku vremena emisija će automatski završiti.
Ako netko od sudionika umre,
emisija će odmah biti završena, bez obzira na vrijeme.”
„Umre?”
„Dobro pazite na vlastitu sigurnost.”
„Ako niste zainteresirani,
uzmite malu nagradu za uloženo vrijeme i idite.”
Četiri svežnja s ukupno dvadeset milijuna vona.
„Ako želite sudjelovati,
odaberite jednu karticu s brojem i prođite kroz zastor.”
Što se ovdje događa?
Dakle, imao bih hranu i smještaj.
Platit će mi da budem ovdje.
I nitko ne bi trebao umrijeti?
Dakle, nije opasno.
Pa, to je laka lova.
Je li ovo nekakva podvala za neku televizijsku emisiju?
Trebate moj pristanak da to možete emitirati…
U porukama su mi poslali već šest milijuna vona.
I nude mi još 20 samo zato što sam došao ovamo.
Osim toga, imaju limuzinu i ovakvo kazalište.
Tko su ti ljudi, pobogu?
Samo malo, zašto neki brojevi nedostaju?
Joj, nemam pojma, jebote.
Što ako će mi ukrasti organe?
Da, trebam otići. Ne mogu naći 20 milijuna na cesti.
O, da. Užasno mi je žao.
Imam nekog posla i…
Sad sam se sjetio.
Ali sretno vam bilo.
Da, sretno.
Svako dobro.
Stvarno mi otežavate odlazak
ako mi stalno šaljete novac.
UPLAĆENO: 220 000 VONA
VLASNIK TRGOVINE: SITUACIJA JE LOŠA,
ALI ŠALJEM TI 220 000 VONA ZA TJEDAN
MOŽEŠ ME PRIJAVITI, ALI PRIJATELJI SMO, ZAR NE?
Jebote.
Samo 220 000 vona za cijeli tjedan.
Takav je moj život.
Čak i ako se vratim,
moram naći novi posao da mogu zauvijek vraćati dug.
VRATI NAM DUG
Htio sam skočiti s mosta. Čega se mogu bojati?
Dobro. Uzmite mi organe.
Nikako se neću vratiti životu na minimalcu.
Koliko teško može biti?
Ranije sam visio na užetu sa zgrade s 40 katova.
Želim biti u sredini.
Znatiželjan sam.
Ako si mogu priuštiti poruke s milijun vona
i bez problema dijeliti 20 milijuna za dolazak,
koliko bi mogli ponuditi za nagradu?
Opa, golemo je.
Dvadeset i četiri sata?
Zar ovo traje samo 24 sata?
Hej.
Hej!
Zaključano je.
Stube?
Ja sam na trećem katu?
Zar ne postoji dizalo?
Razumijem. Broj predstavlja kat.
Što je ovo?
Ne smijem suditi knjigu po koricama.
Je li ovo lažno?
To je samo zaslon.
A posvuda su kamere.
Zašto ih je toliko?
Koji vrag?
PRAVILA
„Ostavite sve svoje stvari, uključujući i odjeću.
Presvucite se u ovu odjeću.”
Da se ovdje presvučem?
Kakva šteta.
„Iznos nagrade možete vidjeti na semaforu.”
Na semaforu?
SEMAFOR
„Hrana i piće besplatni su. Putem interfona možete kupiti sve ostalo.”
Interfon.
„Sve što potrošite
bit će oduzeto od individualne nagrade po posebnoj cijeni.
Po posebnoj cijeni?
„Predmeti za korištenje izvan sobe mogu se kupiti na trgu.”
Na trgu?
TRG
Aha. Na trgu.
„Morate biti u sobama od ponoći do osam ujutro.”
„Ne smijete blokirati kamere.”
„U slučaju kršenja pravila prepolovit ćemo iznos nagrade.”
Molim? Prepoloviti?
Jebote!
EMISIJA KREĆE U PONOĆ
Još jedna minuta?
Samo malo. Minuta?
Molim? Koji vrag?
Što se događa?
Samo malo.
Koji vrag?
Samo malo.
Čovječe!
Što je ovo?
Previše je iznenađenja.
Što je ovo?
Nisu pravi džepovi.
Luđaci jedni.
Što je to?
„30 000 vona.”
Onda 90 000 vona?
U samo tri minute 90 000 vona!
Zarađujem 30 000 vona po minuti.
To!
JEDAN SAT POSLIJE (TOČNIJE, 56 MINUTA)
Dobivam 30 000 vona po minuti. Da, ovdje sam nešto manje od jednog sata.
Drugim riječima, satnica mi je 1,8 milijuna vona.
U redu, moram se smiriti. Smiri se.
Na trgu je maloprije stajalo da imamo 24 sata.
Ako izračunam dnevnicu…
To je 180 puta 24. Koliko je to?
Da vidimo.
Četiri puta tri iznosi 12.
Dakle…
To je nešto više od 40 milijuna vona.
Jebote! Zaradit ću godišnju plaću prijatelja u danu!
To, Jin-su.
Da, ovo ti je najbolja odluka u životu.
Ali mogu ostati samo jedan dan?
Ne piše koliko će trajati.
Mogao bih otplatiti dug da ostanem više od dva tjedna.
Hladno mi je, pa moram na zahod.
Je li kupaonica vani?
MORATE OSTATI U SOBAMA OD PONOĆI DO OSAM UJUTRO
U SLUČAJU KRŠENJA PRAVILA PREPOLOVIT ĆEMO NAGRADU
Prepoloviti?
Halo? Ja…
Moram na zahod. Smijem li izaći nakratko?
Halo?
Halo…
Ozbiljno? Ne smijem na zahod?
Možete li barem uključiti grijanje? Jer…
Ovdje je poprilično hladno.
Halo? Čujete li me?
Mogu kupiti što god želim.
Naravno. Znao sam.
Tko bi nam normalan davao 30 000 vona po satu ni za što?
Žele da trošim novac. Sigurno.
Oprostite.
Želim kupiti deku i grijač za ruke.
Molim? Samo malo. 1,1 milijuna?
Samo malo. Otkazujem.
Odabrat ću „N”. Da.
Znate,
mislim da je došlo do nesporazuma.
Želim samo jedan grijač za ruke.
Ne cijelu kutiju.
Dakle, želim jednu deku i jedan grijač za ruke.
I dalje? Ne, samo malo…
Koliko je…
To je 1,1 milijuna? Samo malo.
Pričekajte.
TROŠAK ĆEMO ODUZETI PO POSEBNOJ CIJENI
Po posebnoj cijeni.
Zasad ću otkazati narudžbu.
Napokon shvaćam pravila ove emisije.
Zarađujem 1,8 milijuna vona po satu, 43 milijuna dnevno.
Dakle, cijena je…
Koliko stoje današnje novine koje se mogu kupiti na kiosku?
Novine su vani 1000 vona, a ovdje su 100 000 vona.
To je sto puta skuplje.
Plaćaju mi 30 000 vona po minuti, ali cijene su sto puta veće.
Sad mi je jasno.
Jasno mi je koja je svrha emisije.
Tako je!
Žele vidjeti koliko mogu uštedjeti na ovako groznom mjestu.
Tko god da su oni, nemaju pojma tko sam ja.
Zar su mislili da ću reći: „Smrzavam se! Dajte mi deku!”
ili nešto takvo?
Ja sam profesionalni siromah.
Mogu li dobiti kilogram starih novina
i nekoliko korištenih kutija?
Uzimam.
Da.
To je 120 000 vona. Četiri puta tri iznosi 12.
To su samo četiri minute.
U redu.
Ovo je lijepo.
Sjajno.
To je bio nužan trošak.
Dobro. Do sutra ću potrošiti samo 200 000 vona.
Potrošit ću 200 000 vona i osvojiti 43 milijuna.
Moja 43 milijuna.
Hej! Oprostite!
Trebam plastičnu bocu. Možete li mi je brzo donijeti?
Brzo!
Da!
Simuliraju i izlazak Sunca? Čovječe!
„Vrijeme je dragocjeno.”
„Vrijeme je novac.”
Sve to što boomeri govore.
No pitam se jesu li ikad doživjeli isto što i ja.
Iskustvo u kojem je vrijeme, zbilja, stvarno,
uistinu novac.
Hej!
Ima li koga?
Možemo svi izaći i upoznati se.
Netko je tu.
Ima li koga?
Trebali biste izaći.
Hej, ti!
Dobro. Tri osobe.
Dobro.
Čekaj…
kako stojiš na vodi?
Ovo je lažno.
Svjetlost dolazi odozgo.
Jesi li vidio ono?
Dođi bliže.
Vrijeme…
Raste.
Jučer smo imali 24 sata.
Bok…
Drago mi je.
Bok.
Usput, mislite li da će vrijeme rasti svaki dan?
Dobro pitanje.
Opa.
Ako će vrijeme tako rasti,
ne znači li to da bismo mogli biti zatočeni zauvijek?
Zašto si odjevena…
Ne bih rekao.
Trenutačno nemamo mnogo pravila,
no mora postojati razlog za to zašto je vrijeme naraslo.
Sigurno postoje skrivena pravila.
Misliš?
Vjerojatno znaš više od mene.
Mislite li da smo sad svi tu?
Jedan, dva, tri…
Čekaj, samo nas je šestero.
Ondje.
Hej.
Pridruži nam se, nemoj biti sama.
Sigurno je sramežljiva, zar ne?
Mislim da je samo nepristojna.
Dakle, ti si na drugom katu.
Ti si na osmom katu.
Ti si na trećem, a ti na četvrtom.
Ja sam na petom.
Zatim šesti i sedmi kat.
Samo malo. Tko je na prvom katu?
Pozdrav.
Vidim da su svi tu.
Oprostite, malo sam spor.
-Trebaš li pomoć? -Ne, u redu je.
U redu je. Naviknut sam.
Ja sam na prvom katu.
Zovem se…
Ma čemu to?
Nećemo se viđati vani.
Držimo se brojeva.
Dobro. Ionako bi bilo teško zapamtiti sva ta imena.
Oprostite, zna li itko gdje je zahod?
Nema ga.
Molim?
Što je to?
Lažno je.
Kao i sve ovdje.
Ozbiljno?
Molim?
Koji vrag?
Stvarno je lažno.
Ali sve izgleda stvarno.
Čekaj. To znači da zahodi…
Ne postoje.
To je previše.
Čini se da su namjerno uklonili osnovnu infrastrukturu
poput vodovoda i kanalizacije.
Isto vrijedi i za odjeću.
Džepovi izgledaju stvarno,
ali zapravo ih nema.
Da, stvarno. Zašto su maknuli džepove?
Baš nezgodno.
Budući da nemam džepove,
nisam imao kamo s ključem.
Zasad ga držim u boksericama.
Da, tako je.
Ali kako ću bez kupaonice?
Znate, jučer sam mislio da trebamo izdržati samo jedan dan.
Pa sam kupio one vrećice za kampiranje i duge vožnje.
Higijenske vrećice.
Kupio sam jednu.
-Molim? -Da.
Ali kamo si je odložio?
U sobi je?
Ne smijemo iznositi ništa iz soba,
pa da, valjda.
To znači da ćemo morati kupovati vrećice
po sto puta većoj cijeni.
Mislim da ih nećemo morati kupovati po toj cijeni.
Postoji drugi način.
„Predmeti za korištenje izvan sobe
kupuju se putem interfona u zajedničkoj prostoriji.
Po posebnoj cijeni.”
Tako je pisalo na četvrtoj stranici.
Jesi li siguran da se to smije?
Što ako je skuplje od kupnje u sobi?
Nisam siguran.
Cijena je sto puta veća u sobama,
što znači da ne žele da imamo previše resursa.
Također, zabranili su nam
da iznosimo stvari iz sobe, a ovdje je dostavno dizalo.
Pretpostavljam da žele da kupujemo stvari kao grupa.
Zašto ne kupimo nešto za probu?
Moramo znati pravila.
Ali ipak se bojim.
Ne vidim nikakve zaslone.
Što ako je ovdje cijena veća?
U tom slučaju možemo glasovati da bude pošteno?
Nema potrebe. Samo pokušajmo.
-Kutiju crvenog Marlbora i upaljač. -Koji kurac ti izvodiš?
Pa što? Svakako smo htjeli isprobati.
Hej! Jeste li vidjeli?
Vrijeme se smanjilo.
Čim je stigla dostava,
vrijeme je bljesnulo i smanjilo se.
Kolika je razlika?
Prije je stajalo na 30, dakle, dvije minute manje.
Čini se da ovdje ne plaćamo novcem, već vremenom.
Kutija Marlbora i upaljač…
To je 5000 vona.
Cigarete su 4500 vona, a upaljač je 500 vona.
Dakle, 5000.
Da.
Pet tisuća vona za dvije minute. Dakle, jedna je minuta 2500.
Je li onda bolje kupovati ovdje?
To bi stajalo 500 000 vona da je kupljeno u sobi.
-Da. -Možda smo izgubili i novac?
Iznos je isti!
-Čekaj… -Još imamo novac!
-Kad je otišla? -Kad si otišla?
Pa, kupio je nešto bez ikakvog plana,
pa sam se malo zabrinula.
Ali novac je još tu.
Dakle, možemo kupovati stvari ovdje.
Ne znamo koliko ćemo ostati.
Imamo još samo 35 sati.
Ako potrošimo sve vrijeme na stvari, neće li emisija završiti?
Tako je.
Još ne znamo kada će i kako vrijeme narasti.
Ali s obzirom na veličinu ovog mjesta i nagradu,
uz sve pretenciozne predmete,
sumnjam da su sve to pripremili za nekoliko dana.
Ni bogatima novac ne raste na drveću.
Ako ovo potraje danima,
nagrada će biti golema.
Ali, znaš,
kažu da oni najbogatiji zarađuju sa svakim uzdahom.
Postoje naftni tajkuni
koji upisuju svoja imena u pustinji i slično.
Što još? Neki ljudi troše milijarde dnevno da bi išli u svemir.
Sve ovo možda im je sitniš.
Otkud da znam? Nikad nisam bila bogata.
Prvo trebamo raspraviti i odrediti što kupujemo kao grupa.
Samo ono najnužnije.
Dobro.
Rekli smo da ćemo se dogovoriti, no to nije išlo tako glatko.
U sobi je jako suh zrak. Trebam tonere i losione.
Netko kaže da treba nešto…
Ne trebaju mi losioni.
…a netko drugi kaže da to ne treba.
Svi bismo trebali kupiti jastuke.
Nekome je nešto nužno…
Ja sam ga kupio jučer.
Kako si spavao bez jastuka?
Možemo dodati olovku i papir na popis. To nam treba.
Zašto? Zar neko mora učiti?
…a drugima beskorisno.
Ja trebam higijenske uloške.
Kao rezultat inteligentne rasprave osmero homo sapiensa,
koji su dosegnuli vrhunac inteligencije nakon milijuna godina evolucije…
prvo smo kupili osam plastičnih kanti,
osam rola toaletnog papira, četiri paketa uložaka,
dva različita paketa s po četiri vreće za smeće i četiri kutije cigareta
za pušače.
Ovo nam je zahod?
Da.
Kakva jebena debata samo da bismo kupili zahod.
36 MINUTA POSLIJE (NAKON OBAVLJANJA NUŽDE)
A kad ćemo dobiti hranu?
Umirem od gladi.
Pričaj mi.
Sinoć nisam ni večerala.
Rekli su da će nam dati hranu i piće. Pitam se gdje je to.
Što?
Zar vi niste jeli?
Ja već jesam.
Kako?
Putem dostavnog dizala.
Stigla mi je hrana.
Puno paketa s hranom i vode.
Puno paketa? Koliko?
Dvanaest paketa i dvanaest boca vode.
Dvanaest? Što si učinila? Sve si pojela?
Bilo je različitih jela. Kušala sam od svakog pomalo.
A s vodom sam se okupala.
Molim?
Kušala sam sva jela,
a vodu sam koristila za kupanje.
Koji vrag?
Ali…
Ako ih je bilo 12, očito to nije samo za tebe.
Zašto si ih sve kušala?
Nije bilo za mene?
Ma daj. Naravno da ne.
Ako su ti dali 12 porcija, zar ti nije logično
da ih trebaš podijeliti?
Da, sad kad to kažeš.
Prestani.
Hajde, prestani.
Došlo je u njezinu sobu i prvi je dan.
Sigurno je mislila da smo ih svi dobili.
Osma, bilo bi super kad bi nam podijelila ostatke.
Pa…
Što želiš reći?
Zašto odugovlači? Postajem nervozan.
Što je? Ne želiš podijeliti?
Želiš da umremo od gladi dok ti ždereš?
Tako je.
Ne bi trebala donositi odluke sama.
Ne glumi.
Ne zanimaju me ta jela.
Zašto odjednom skida svoj sako?
Jedem jedan obrok dnevno.
Dat ću vam sve osim jednog.
Samo sam razmišljala o nečemu.
Rekli su nam da ne iznosimo ništa iz sobe.
Pa sam se pitala kako ih podijeliti.
Dobro. Daj se obuci.
Pobogu.
Možda nije znala da nemamo hranu.
Odsad možemo dijeliti hranu, tako da to nije problem.
Ne daju nam da napustimo sobe sa stvarima,
a hranu i piće poslali su na osmi kat.
Žele da pošalje hranu dizalom.
Dizalom?
Da.
Gledajući strukturu zgrade,
dizala bi trebala biti povezana.
Zar nisi dobila 12 paketa?
Više nego što je nas.
U pravu je.
Dvanaest obroka za osam ljudi.
Dakle,
ako svi uzmete po dva,
ja neću dobiti ništa.
Što ćemo onda?
Gornji bi katovi mogli jesti po tri obroka,
a donji bi mogli gladovati cijeli dan.
S osmog kata na sedmi, zatim na šesti pa na peti,
onda na četvrti, treći, drugi i prvi.
Ovaj sustav stvara nejednak društveni poredak.
Niži su katovi u nepovoljnom položaju.
Prvo možemo provjeriti
možemo li slati hranu dizalom.
Poslije ćemo odlučiti kako.
Osma, oprosti,
ali možeš li pokušati poslati hranu?
Pokušat ću.
Ionako je nemam kamo baciti.
Samo malo.
Bi li ti smetalo
da svi odemo gore i provjerimo kako to izgleda?
-Svi vi? -Prvi nam je dan.
Volio bih osobno provjeriti.
Da znam za ubuduće.
U pravu je.
Ti jedina znaš
koliko si obroka i vode dobila.
Bilo bi dobro da svi to provjerimo.
Znam da svi želite provjeriti, ali ne možemo tako banuti…
Ovo nije normalna situacija.
Te sobe koristimo i kao zahode.
Zapravo, u redu je.
Za mnom.
Kad malo bolje razmisliš, zastrašujući su.
-Tko? -Oni koji su ovo osmislili.
Kao imamo pravila,
ali ne navode cilj ni tijek emisije.
Izostavili su sve važne dijelove.
Ne znamo ni što očekivati, što je još strašnije.
-Daj da ti pomognem. -U redu je.
Ma daj. Čeka nas dug put.
-Hvala. -Nema na čemu.
Baš si drag, Treći.
U pravu je.
Baš si ljubazan.
Ma nije to ništa.
I dobro si pogodio cijene.
Kako sve to znaš?
Radio sam u trgovini.
Sjećam se cijene većine stvari. Slobodno me pitajte ako vas zanima.
Mogu…
Hvala.
Daj da ti pomognem.
-Dobro. -U redu je.
Koji je ovo vrag?
Što je? Što se…
Što je sve ovo?
Zašto je soba tolika?
Osma, ti imaš i kadu?
Zar su vaše sobe drukčije?
Ovo sam sve kupila jutros.
Nije samo soba veća…
Koliko si novca upravo dobila?
Naraslo je za stotine tisuća.
Stotine tisuća…
Ozbiljno?
Ja dobivam samo 50 000 vona.
Ti dobivaš 50 000?
Molim?
Ja dobivam 10 000 vona.
Po minuti.
Dakle, svaki kat ima svoj iznos.
Kako sjebano.
Što to?
Čini se da Osma ima daleko veću satnicu od svih nas.
Dobiva oko 500 milijuna vona dnevno.
Jebote.
Prijevod titlova: Matej Ivanković