Jeg troede ikke, jeg ville ende sådan her.
Jeg drømte ikke om at blive præsident, forfatter, K-pop-stjerne eller udlejer.
Men jeg havde stadig mange drømme og håb.
At springe ud fra Yangwha-broen i mine 30'ere var ikke en af dem.
Bae Jin-su!
"BAE JIN-SU!"
"KOM UD OG BETAL, HVAD DU SKYLDER!"
-Undskyld mig. -Ja?
-Min baby prøver at sove. -Du godeste, undskyld.
Her bor en tyv, som skylder 900 millioner.
-Jamen dog. Lad os gå ind. -Hej!
Du sagde, du ville betale. At du ville score kassen!
Hvad pokker?
Hov, Bae Jin-su!
Stop, Bae Jin-su! Din usling! Bae Jin-su!
Undskyld mig. Vi er lige ved at filme her.
Der er en anden vej derovre. Gå den vej.
Den vej, tak.
-Tak. -Hvor blev den skiderik af?
Jeg er dødtræt af de lånehajer.
Det var aldrig planen at bruge dem.
Undskyld mig. Hvem er du?
Undskyld?
Bare en forbipasserende.
Undskyld mig.
Wow, berømtheder.
Bare af nysgerrighed, hvorfor filmer I så ofte her i området?
-Undskyld? -Glem det.
Mit kvarter blev symbolet på fattigdom.
Alt, jeg ville, var at slippe væk herfra.
Hvor længe bliver du boende her?
Won-seok overlod mig sine penge.
Ved du, hvor højt et afkast jeg skaffede ham? 600 %.
Han tog et lån og investerede 500 millioner. Nu har han tre milliarder.
Han har endda sagt op.
Hvorfor spare op med din sølle løn?
Du får ikke til et hus i Seoul.
Vores generation må finde en ny måde at blive rig på.
Man tjener kun rigtige penge ved at investere.
Tro mig. Saml alt, du kan. Tre milliarder? Jeg giver dig fem igen.
Du skal bare ramme plet én gang.
Lad os gå.
Du har stadig en chance.
Den rævepels er årsagen til,
at jeg tog et banklån og lånte fra lånehajerne.
JEG TROR PÅ DIG
Tag nu din telefon.
Personen, du ringer til, svarer ikke.
Små virksomheder går konstant ned.
Hundredvis af nye åbner hver dag.
HEJ, JIN-SU HER
Chancen for at vinde i lotteriet er en ud af 8.145.060.
TAG TELEFONEN
Og dog sælges der tusindvis af lodsedler.
De færreste tjener på aktiehandel. Men tusindvis af nye konti åbner dagligt.
Hvorfor?
ULÆST
Fordi vi bliver bedraget. "Du mister penge, jeg bliver rig."
"Du taber, jeg vinder."
-"Du går fallit, men jeg trives." -Din idiot.
Uheldet udspringer af vildfarelsen om, at du er noget særligt.
"Dan et ord ud af 'fattigdom'."
"Dig, fat, tom?"
"Korrekt. Dig, fat det."
Han fik min fratrædelsesgodtgørelse. Ikke alverden.
Det røvhul!
Men svinet har syltet mig i et halvt år.
Deltid hos en købmand. 9.860 i timen.
SAMLET LØN: 19.720 WON
SAMLET LØN: 29.580 WON
SAMLET LØN: 39.440 WON
Selvom jeg spiser gratis, udløbet gimbap, tjener jeg kun 78.000 won om dagen.
DAGLØN: 78.880 WON
Ikke nok til renterne på mit lån på 900 millioner,
som stiger hver dag.
"SÅ JEG MÅTTE FINDE ET BEDRE LØNNET JOB"
Nogen med erfaring med betonarmering?
BETONARMERING DAGLØN: 160.000
Og nu, svejsning.
Min bedstemor sagde altid…
SVEJSNING DAGLØN: 180.000
…at man skal lære en færdighed.
Først nu indser jeg, at hun havde ret.
Tømrere, denne vej!
Hvorfor var hun ikke mere vedholdende?
Hun burde have banket det ind i mit hoved.
GIPSARBEJDE DAGLØN: 150.000
Efter fire år på universitetet er jeg stadig en uduelig idiot.
Hvad er det bedst lønnede job til én uden færdigheder?
Mens valuta- og aktiehandlere tjener mange millioner,
nej, hundredvis af millioner won i timen på at knokle i deres skyskrabere,
pudser jeg vinduerne i de bygninger.
Højhus-vinduespudsning. 80.000 won i timen.
Det er lukrativt, men farligt, så man må kun arbejde fire timer om dagen.
Pis!
Otte gange fire er 32.
En samlet dagløn på 320.000 won.
Men jeg er bange, så jeg kan måske ikke lægge alle timerne.
Undskyld.
Om så jeg pudsede alle bygninger i Seoul, kunne jeg ikke betale min gæld af.
For sent.
Mit liv er en slavekontrakt. Jeg skal betale renter, til jeg dør.
Derfor traf jeg det mest rationelle valg.
Kom så, Bae Jin-su!
1.000.000 WON INDBETALT HEJ
1.000.000 INDBETALT JEG VIL
1.000.000 INDBETALT KØBE
1.000.000 INDBETALT DEN TID, DU HAR OPGIVET
Syvcifret…
Nogen sender mig en million won med hver besked.
Vil de købe den tid, jeg har opgivet?
4.003.000 won?
1.000.000 INDBETALT INTERESSERET?
1.000.000 INDBETALT SÅ SÆT DIG VENLIGST IND I BILEN
Skal jeg
sætte mig ind?
Undskyld mig, er det her en art
selvmordsforebyggende initiativ?
Kommer du
fra kommunen i Seoul?
Det er en fornem limo.
Jeg har set et par køre forbi før, men jeg har aldrig siddet i én.
Hvad er det her?
"Velkommen til The 8 Show."
"Dette show kræver ingen færdigheder eller viden."
"Det eneste, der kræves, er den tid, du var ved at ødsle væk."
"Ved deltagelse sørges der for kost og logi,
og præmiesummen akkumulerer over tid."
"Når den angivne tid er gået, slutter showet automatisk."
"Hvis nogen af deltagerne dør,
slutter showet straks, uanset tiden."
"Dør"?
"Vær opmærksom for jeres egen sikkerheds skyld."
"Vil du ikke deltage,
så tag disse penge til en taxa hjem og gå."
Fire gange 100 50.000-won-sedler. Tyve millioner.
"Hvis du vil deltage,
så vælg et af de nummererede kort og træd gennem forhænget."
Hvad i alverden er det her?
Så man får kost og logi.
De betaler mig for blot at være her.
Og ingen skal dø?
Så det er ikke farligt.
Det er lette penge.
Er det en spøg til et tv-program?
I skal have mit samtykke for at sende det…
De sendte en million per besked, så seks millioner.
Og 20 millioner ekstra bare for at komme her.
Og de har sørget for en limo og dette teater.
Hvem fanden er de?
Vent lidt. Hvorfor mangler der nogle tal?
Jeg ved sgu snart ikke.
Hvad hvis de er organhøstere?
Jeg bør gøre det. 20 millioner vokser ikke på træerne.
Nå ja, hov. Jeg beklager meget.
Jeg har noget presserende at tage mig af, og…
Det kom jeg lige i tanke om. Jeg håber, alt går godt.
Held og lykke.
Lykke til.
I gør det svært for mig at gå, hvis I bliver ved med at sende penge.
220.000 INDBETALT 3FLOOR KØBMAND
BUTIKSEJER: TRANGE TIDER. JEG HAR IKKE HELE DIN LØN. HER ER 220.000.
DU MÅ GERNE ANMELDE MIG, MEN VI ER DA VENNER, IKKE?
Pis.
Kun 220.000 won for en hel uges arbejde.
Det er min virkelighed.
Selvom jeg går, må jeg få et nyt job for at afbetale på min gæld for evigt.
BETAL, JIN-SU
Jeg ville springe ud fra en bro. Hvad har jeg at frygte?
Fint. Tag bare mine organer.
Jeg vil ikke tilbage til et liv med mindsteløn.
Hvor svært kan det være? Jeg hang i et reb fra 40. sal tidligere.
Gennemsnitligt er godt.
Jeg var nysgerrig.
Hvis de havde råd til millionbeskeder
og raskvæk giver 20 millioner til en taxa hjem,
hvor indbringende er deres show så?
Det her sted er enormt.
Fireogtyve timer?
Er det overstået efter 24 timer?
Hallo.
Hey!
Den er låst.
Trapper?
Er jeg på tredje sal?
Er der ingen elevatorer?
Jaså. Tallet angiver etagen.
Hvad er det?
Jeg havde forventet noget pænere.
Er det fake?
Det er bare en skærm.
Og det er kameraer.
Hvorfor er der så mange?
Hvad fanden?
REGEL
"Aflever venligst alle dine ejendele, inklusive dit tøj,
og skift til den medfølgende uniform."
Skal jeg klæde om her?
Det ville være spild.
"Du kan se de akkumulerede præmiepenge på pointtavlen."
"Pointtavle"?
"Mad og drikke er gratis. Alt andet kan købes via samtaleanlægget."
"Samtaleanlæg."
"Men prisen vil blive trukket fra præmien til en særlig pris."
"Særlig pris"?
"Ting til brug udenfor lokalet kan købes på torvet."
"Torvet"?
Nå sådan. Torvet.
"I skal være på værelserne fra midnat til klokken 8.00."
"Kameraerne må ikke tildækkes."
"Bryder man en regel, trækkes halvdelen af præmiesummen."
Hvad? Halvdelen?
Pis!
OG SHOWET BEGYNDER VED MIDNAT
Et minut tilbage?
Vent lidt. Et minut?
Hvad fanden?
SHOWET STARTER
Hvad sker der?
Vent lidt.
Hvad fanden?
Vent.
Satans!
Hvad er det her for et sted?
Konstante overraskelser.
Hvad er det?
Er det tegnet på?
Sindssyge røvhuller.
Hvad er det?
"30.000 won."
Og så 90.000?
Halvfems tusind won på tre minutter!
Jeg tjener 30.000 won i minuttet. Sådan!
Yes!
EN TIME SENERE (56 MINUTTER)
Jeg får 30.000 won i minuttet. Jeg har været her i lidt under en time.
Med andre ord er min timeløn
1,8 millioner won.
Okay, tag det roligt. Slap af. Okay.
Timeren på torvet viste 24 timer før.
Så på en dag tjener jeg…
Så 180 gange 24. Hvor meget er det?
Lad os se.
Fire gange tre er 12.
Så…
Vent, det er jo lidt over 40 millioner won.
Hold da kæft. Jeg tjener min vens årsløn på én dag!
Sådan, Jin-su. Den bedste beslutning, du nogensinde har truffet.
Men kan jeg kun blive her en dag?
Der står ikke hvor længe.
Jeg kunne indfri mit lån, hvis jeg blev i over to uger.
Jeg skal pisse af den kulde.
Er toilettet udenfor?
I SKAL BLIVE PÅ VÆRELSERNE FRA MIDNAT
BRUD KOSTER HALVDELEN AF PRÆMIESUMMEN
Halvdelen?
Hallo? Jeg…
Jeg skal virkelig på toilettet. Må jeg gå udenfor et øjeblik?
Hallo?
Hallo…
Seriøst? Må jeg ikke gå på toilettet?
Kan I i det mindste tænde for varmeapparatet? Her er…
…ret koldt.
Hallo? Kan I ikke høre mig?
Jeg kan købe alt, jeg vil.
Selvfølgelig. En hage.
Intet normalt menneske ville bare give 30.000 won væk hvert minut.
De vil have mig til at bruge af præmien.
Undskyld mig.
Jeg vil gerne købe et tæppe og en håndvarmer.
Hvad? 1,1 million? Nej, vent.
Jeg vælger "N" her. Nej. Sådan.
Der må
være sket en misforståelse.
Jeg vil bare have en enkelt håndvarmer. Ikke en hel kasse.
Så ét tæppe og én håndvarmer, tak.
110.000? Nej, vent…
Hvor meget…?
1,1 million? Vent.
Giv mig et øjeblik.
MEN VAREN FRATRÆKKES PRÆMIEN TIL EN SÆRLIG PRIS
"En særlig pris."
Lad mig annullere bestillingen.
Jeg forstår endelig reglerne i dette show.
Jeg tjener 43 millioner om dagen og 1,8 millioner i timen.
Det betyder, at kursen er…
Hvad koster dagens avis, som man kan købe i en kiosk?
En avis til 1.000 won udenfor koster 100.000 won her.
Den er nøjagtig 100 gange dyrere.
De betaler 30.000 won i minuttet, men priserne er 100 gange højere.
Nu forstår jeg det.
Jeg forstår, hvad showet går ud på.
Netop! De vil se, hvad jeg kan spare op ved at bo dette rædsomme sted.
Hvem end de er, undervurderer de mig.
Troede de virkelig, jeg ville sige: "Jeg fryser! Giv mig et tæppe!"
Eller hvad? Jeg er ekspert i at være fattig.
Må jeg få et kilo gamle aviser og et par brugte papkasser?
Ja, dem tager jeg.
Yes.
Det er 120.000. Fire gange tre er 12.
Kun fire minutters løn.
Okay.
Det her er rart.
Det er skønt.
Det var en nødvendig udgift.
Okay. Jeg bruger kun 200.000 won indtil i morgen.
Jeg bruger 200.000 og går herfra med 43 millioner.
Mine 43 millioner.
Hej! Undskyld mig!
Jeg skal bruge en tom plastikflaske. Hurtigt.
Ja, skynd jer!
Yes!
Har de også simuleret solopgangen? Jøsses!
"Tid er dyrebar."
"Tid er penge."
Ting, som boomere ynder at sige.
Mon de har oplevet det, jeg oplever nu?
En situation, hvor tid virkelig, rent faktisk, absolut er lig med penge.
Undskyld mig!
Er alle der?
Lad os alle komme ud og introducere os selv.
Der er nogen.
Er her andre?
Hvis der er, så kom udenfor.
Hej, herovre!
Okay. Tre personer.
Javel.
Vent lidt…
Hvordan kan du stå på vandet?
Det er fake.
Der kommer lys deroppefra.
Har du tilfældigvis set det?
Kom herover.
Tiden…
Den er forlænget.
Det var helt sikkert 24 timer i går.
Goddag…
Godt at møde dig.
Hej.
Tror I, tiden bliver forlænget hver dag?
Godt spørgsmål.
Wow.
Hvis den bliver ved med at blive forlænget,
betyder det så ikke, at vi er fanget her for evigt?
Hvorfor sidder dit tøj…
Det tror jeg ikke.
Der er ikke mange regler lige nu,
men der må være en grund til, at tiden forlænges.
Der er garanteret nogle skjulte regler.
Tror du det?
Det ved du nok bedre end mig.
Tror du, alle er kommet ud?
En, to, tre…
Vi er kun seks her.
Der.
Halløj.
Kom herned i stedet for at sidde alene.
Hun er nok genert, tror I ikke?
Måske er hun bare uhøflig.
Så du er på anden sal.
Du er på ottende sal.
Tredje sal, og du, frøken, på fjerde.
Jeg er på femte.
Og så sjette og syvende etage.
Vent lidt. Hvem er så på første sal?
Goddag.
Alle er her, ser jeg.
Undskyld, jeg er lidt langsom.
-Har du brug for hjælp? -Nej, det er fint. Jeg er vant til det.
Jeg bor på første sal.
Mit navn er…
Hvilken forskel gør det? Vi kommer ikke til at ses udenfor.
Lad os bruge vores tal.
Okay. Det ville alligevel være svært at lære alles navne udenad.
Undskyld, er der nogen, der ved, hvor toilettet er?
Der er ikke et.
Undskyld?
Hvad er det her?
De her er kun modeller. Alt her er falsk.
Virkelig?
Hvad?
Hvad pokker?
Det hele er faktisk falsk. Men det ser ægte ud.
Betyder det, at toiletter…
De findes ikke.
Det er over stregen.
Det ser ud til, at de har fjernet al basal infrastruktur,
såsom vandrør og kloakering.
Det samme gælder vores tøj.
Det så ægte ud,
men intet er påsyet.
Ja, præcis. Hvorfor skulle de fjerne lommerne?
Så upraktisk.
Jeg havde ingen lommer at lægge min værelsesnøgle i.
Så jeg lagde den i mine boksershorts.
Ja, præcis.
Men hvad skal jeg gøre uden et toilet?
I går troede jeg, vi kun skulle holde ud i en dag.
Så jeg købte en af dem, man bruger til camping og lange køreture.
Affaldsposer.
Jeg købte en af dem.
-Hvad? -Ja.
Men hvor lægger du den?
På dit værelse?
Vi må ikke tage ting med ud af værelset, så det tænker jeg.
Det betyder, at vi er nødt til at købe affaldsposer
til 100 gange den normale pris.
Jeg tror ikke, vi bliver ved med at købe til den pris.
Der er en anden løsning.
"Ting til brug udenfor værelset købes via samtaleanlægget i fællesområdet."
"Til en særlig pris."
Det stod på side fire i regelsættet.
Men er du sikker på, vi kan bruge det?
Hvad hvis det er dyrere end at købe fra værelset?
Aner det ikke.
Prisen er 100 gange højere på værelset,
så de ønsker ikke, at vi har uanede ressourcer.
De har forbudt os at fjerne ting fra værelset og sat en leveringsskakt her.
Så jeg går ud fra, de vil have os til at købe varer som gruppe.
Så lad os prøve at købe én ting.
Vi skal jo kende reglerne.
Men jeg er bange.
Jeg ser ingen elektroniske skærme her.
Hvad hvis det koster mere herude?
Vi kan stemme om det, så det bliver retfærdigt.
Det behøves ikke. Prøv nu bare.
-En pakke Marlboro Red og en lighter. -Hvad fanden har du gang i?
Hvad? Skal vi ikke købe herfra uanset?
Vent! Så du det?
Tiden blev lige forkortet.
Idet varen ankom,
blinkede tiden og gik ned.
Hvor meget?
Den stod på 30 minutter før, så den faldt med to minutter.
Det ser ud til, at vi køber varer med tid i stedet for penge her.
Marlboro og en lighter…
Fem tusind won.
En pakke Marlboro Red koster 4.500, en lighter 500.
Så 5.000 i alt.
Ja.
5.000 for to minutter. Så et minut koster 2.500.
Er det så bedre at købe herfra?
Det havde kostet 500.000 won, hvis vi havde købt det på værelset.
-Ja. -Er værelsesbeløbet faldet?
Beløbet er uændret!
-Vent… -Pengene er der stadig!
-Hvornår gik hun? -Hvornår gik du?
Han købte tingene uden at have en plan, så jeg blev bekymret.
Men pengebeløbet er uændret.
Så kan vi købe de ting, vi skal bruge.
Men hvor længe er vi her?
Vi har kun 35 timer tilbage.
Hvis vi bruger tiden på at købe ting, slutter alt det her så ikke?
Det er korrekt.
Vi ved stadig ikke, hvordan eller hvornår tiden forlænges.
Men at dømme ud fra stedets størrelse, præmiepengene og de prætentiøse genstande
tvivler jeg på, at det kun er et par dage.
De riges penge vokser heller ikke på træerne.
Fortsætter det i flere dage,
eksploderer præmiesummen.
Men man siger,
at de allerrigeste tjener penge blot ved at trække vejret.
Der er endda oliemagnater, der indhugger deres navne i ørkenen.
Nogle bruger hundredvis af milliarder om dagen på at rejse ud i rummet.
At bygge et show som dette kan være småpenge for dem.
Hvad ved jeg? Jeg har aldrig været rig.
Lad os først diskutere og indsnævre, hvad vi bør købe som gruppe.
Kun det nødvendige.
Okay.
Vi ville indsnævre indkøbene, men det var sværere end som så.
Mit værelse er knastørt. Vi burde købe skintonics og cremer.
Når én har brug for noget…
Jeg bruger jeg ikke creme.
…har en anden ikke.
Vi bør alle købe hovedpuder til at sove.
En nødvendighed for én…
Jeg købte min i går.
Kunne du sove uden?
Lad os sætte papir og kuglepen på listen.
Er her da nogen studerende?
…var ubrugelig for en anden.
Jeg har brug for bind.
Den kombinerede intelligens af otte homo sapiens,
hvis intelligens var toppet efter millioner af års evolution…
…endte med at købe otte plastikspande, otte toiletruller, fire pakker bind,
fire af to forskellige slags affaldssække og fire pakker cigaretter til rygerne.
Så det her er vores toilet?
Ja.
Al den snak om at købe toiletter.
36 MINUTTER SENERE (EFTER FORRETTET NØDTØRFT)
Hvornår får vi vores mad?
Jeg er ved at dø af sult.
Præcis.
Jeg fik ikke aftensmad, før jeg kom her.
De ville sørge for mad og drikke. Hvor bliver det af?
Hvad?
Har du ikke spist?
Jeg har spist.
Hvor?
Skakten på værelset?
Den kom med mad.
Der var masser af madkasser og vand.
Masser? Hvor mange?
Tolv madkasser og 12 flasker vand.
Tolv? Har du spist dem alle?
Der var forskellige madkasser, så jeg tog en bid af hver og efterlod dem.
Og jeg vaskede mig med vandet.
Hvad?
Jeg smagte på alle madkasserne
og brugte alt vandet i morges.
Hvad fanden?
Hvis der var 12 af dem,
var de tydeligvis ikke tiltænkt en enkelt person.
Hvorfor dog spise dem alle selv?
Var de ikke til mig?
Hold op. Naturligvis ikke.
Er det ikke sund fornuft, at hvis de gav dig 12 af hver ting,
skulle de deles?
Nu du siger det.
Stop så. Okay?
Stop nu. De kom til hendes værelse, og det var første dag.
Hun troede sikkert, at alle fik noget.
8. Sal, det ville være dejligt, hvis du ville dele, hvad der er tilbage.
Tja…
Hvad mener du med "tja"?
Hvorfor fanden tøver hun? Det gør mig nervøs.
Hvad er der? Vil du ikke dele dem?
Skal vi dø af sult, mens du propper dig?
Det er det, jeg siger. Du bør ikke træffe beslutninger alene.
Hold op med det luskeri.
Jeg er ikke interesseret i madkasserne.
Hvorfor tager hun pludselig jakken af?
Jeg spiser kun ét måltid om dagen.
I kan få dem alle på nær én.
Men jeg kom lige i tanke om noget.
De sagde, vi ikke måtte tage ting med ud af værelset.
Så jeg tænkte på, hvordan jeg skulle dele dem med jer.
Okay. Tag den så på igen.
Du godeste.
Hun vidste måske ikke, vi ikke havde mad. Og vi kan dele maden fra nu af.
Vi må ikke forlade værelserne med noget,
mens de giver 8. Sal mad og drikke.
-Vi skal få vores mad fra skakten. -Leveringsskakten?
Ja.
Når man ser på bygningen,
burde skaktene være forbundne.
Men sagde du ikke, der var 12?
Vi er kun otte.
Hun har ret.
Tolv madkasser til otte personer.
Det betyder,
at hvis I alle sammen tager to hver,
får jeg ingen.
Hvad gør vi så?
De øverste etager kan få tre måltider,
mens de nederste kan sulte hele dagen.
Fra ottende sal til syvende, så sjette, femte,
fjerde, tredje, anden og ned til første.
System skaber en ulige social hakkeorden.
De nederste etager er dårligt stillet.
Lad os først se, om vi kan sende den ned gennem leveringsskakten.
Derefter kan vi tage fordelingen.
Undskyld, 8. Sal, men kan du prøve at sende de resterende madkasser ned?
Jeg prøver.
Jeg havde intet sted at kassere dem.
Vent lige lidt.
Er det okay,
hvis vi alle går ovenpå for at tjekke det sammen?
-Alle? -Det er første dag.
Jeg vil gerne tjekke selv,
bare til fremtidig brug.
Han har ret.
Du er den eneste, der ved,
hvor mange madkasser og vand der var i starten.
Så det ville være rart, hvis vi alle kunne tjekke.
Jeg ved, I gerne vil tjekke det, men at brase ind på nogens værelse sådan…
Vi er ikke hjemme.
Vi bruger de værelser som toiletter og alt muligt.
Det rører mig ikke.
Følg mig.
De er en skræmmende flok mennesker.
-Hvad? -Dem, der har lavet det her.
Vi har angiveligt et regelsæt,
men det nævner intet om showets mål.
De har udeladt alt det vigtige.
Ikke at vide, hvad der sker, er mere skræmmende.
-Lad mig. -Det er okay.
Nej, seriøst. Der er langt op.
-Tak. -Ingen årsag.
Du er så sød, 3. Sal.
Hun har ret.
-Det er sødt af dig. -Det var da så lidt.
Og du havde også ret med priserne tidligere.
Hvordan ved du den slags?
Jeg arbejdede i en købmand.
Jeg husker priserne på det meste. Spørg gerne, hvis du er nysgerrig.
Jeg kan…
Tak.
Du godeste, lad mig hjælpe.
-Tak. -Det er okay.
Hvad dælen er det?
Hvad sker der…
Hvad er alt det her?
Hvorfor er værelset så stort?
Har du et badekar, 8. Sal?
Bor vi forskelligt?
Jeg købte dem her i morges.
Det var ikke kun størrelsen…
Hvor meget er den lige steget med?
Den steg flere hundredtusinder.
Hundredtusinder…
Hvad foregår der?
Jeg får kun 50.000.
Får du 50.000 won?
Hvad?
Jeg får 10.000 won.
Per minut.
Det betyder, at hver etage stiger med forskellige beløb.
Det er sgu langt ude.
Hvad er?
Det viste sig, at 8. Sals timeløn var langt højere end vores.
Hun fik omkring 500 millioner hver dag.
Pis.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil