FOR 16 ÅR SIDEN, 1904
Hej.
Er hun her? Den kvinde, du har været glad for i over ti år?
Hvad med dig?
Hun er her.
Vi må begge tilstå vores følelser i dag, uanset hvad. Okay?
Jeg vil gå rundt og hilse på folk. Du går ud og danser.
Danse?
Bare bevæg kroppen!
Jeg er straks tilbage.
Og husk nu: Det er vores eneste chance i dag.
-Afsted! -Men…
Det må være Deres første gang i krig.
Undskyld?
Ja, det er første gang, jeg er her.
Jeg ved ikke, hvordan De er endt helt heroppe,
men jeg håber ikke, De bruger Deres våben mod de svage eller mod vores landsmænd.
Det vil jeg huske på.
Hvad er Deres navn?
Det er Lee Yoon.
Jeg håber, De kommer tilbage i live, hr. Lee Yoon.
SONG OF THE BANDITS
Frøken?
Hr. Lee Gwang-il ringede for at sige, at han skal mødes med hr. Lee Sang-guk.
Okay. Tak.
De taler med Nam Hee-shin fra Jernbanebureauet.
Jeg vil gerne tale med major Miura.
Mit besøg overrasker Dem vel.
Jeg undskylder, onkel. Jeg burde have besøgt Dem oftere.
Det gør ikke noget. Det sker, når man har travlt.
Jeg burde have fortalt det tidligere,
men takket være Dem er jeg nu forlovet med Hee-shin.
Jeg føler mig som verdens lykkeligste menneske.
-Mange tak, onkel. -Det var intet.
Ved De, at jeg har fået kommandoen over den 19. Division i Nanam?
Det har jeg hørt. Jeg ønsker dig lykke til.
Har du bragt alt i orden her?
Ja, det meste er bragt i orden.
Der er en oprører, Jang Seok, som vi pågreb for et par dage siden,
og han har tilstået,
hvem lederen af hans bande er.
Hvorfor gjorde De det?
Hvorfor har De løjet for Deres familie og haft omgang med den slags folk?
Jeg forstår, hvad De tænker.
At genrejse et fortabt land…
Det er en stor ting. Måske endda ædelt.
Men onkel…
Det er ti år, siden Joseon faldt. Dette land tilhører Japan nu.
Så stop dette meningsløse arbejde, og gå sammen med mig.
Gwang-il.
Jeg har villet spørge dig og din far om dette gennem et stykke tid.
Hvem bliver de næste?
Da den japanske invasion af Ganghwa og Joseon nærmede sig enden,
tog du og din far Japans side.
Alt i denne verden er som en blomst.
Ingen blomst forbliver rød for evigt.
Og Japans held vil også rinde ud en dag.
Så vil du og din far sikkert sige det samme.
"Japan er på vej mod sin ruin, så gå sammen med mig."
Når det sker, hvilket land vil du så gøre fælles sag med?
Har du et sted i tankerne?
Onkel.
De må følge med tiden.
Joseons skæbne er afgjort.
Gwang-il.
Lad ikke de nye tider blænde dig for historiens gang.
Vor tid kan træffe forkerte beslutninger, men historien gør det aldrig.
Historien vil dømme dine gerninger, når tiden er inde til det.
Jeg vil nu synge "En soldats sande natur."
Er det friske kirsebærblomster På din krave?
Blomsterne blæser over Yoshino Som en storm
Hvis du er født som en japansk mand
Falder du som en blomst på frontlinjen
En riffel så lang som en fod Er ikke et våben
Et sværd så langt som en tomme Er ingen nytte til
Ved du det ikke? Dette er den japanske ånd
Hærdet og slebet gennem 2.000 år
De må følge med os, hr. Lee Sang-guk.
Kejseren længe leve!
Kejseren…
…længe leve.
Tal så!
"Min kære Hee-shin."
"Det skærer mig i hjertet at tænke på, hvor længe der går, før jeg ser dig igen."
"Tiden uden dig er meningsløs for mig."
Det er godt.
Som man forventer af en kandidat fra Tokyo Universitet.
Tak, hr. major.
"At forelske mig i dig var mit livs mest værdifulde begivenhed."
"Du er den eneste grund til, at jeg findes i denne verden…"
Det er fint,
men Hee-shin er patriot.
Hun kan ikke være min eneste grund til at leve. Det skal være Hans Majestæt.
Ret det efter "…værdifulde begivenhed".
Javel.
Tal, dit udskud!
-Du kan skrive det om her. -Javel.
-Har han stadig ikke sagt noget? -Nej, ikke endnu.
Onkel.
Hvem var den mand, Jang Seok skulle mødes med?
Var det kureren?
De er beundringsværdig, onkel.
Kan De høre skrigene? Kan De høre, hvordan de hyler?
Det er alle Deres folk.
De sagde åbenbart, at operationen skulle gennemføres som planlagt,
og at Jang Seoks anholdelse ikke vil stoppe den.
Det betyder, at Deres kurer kommer til Changchun den 5. september.
Hvem er han?
Hvordan vil De skaffe penge til oprørsbevægelsen?
Fortæl mig det.
Han bliver fanget alligevel, så lad dog Deres nevø gøre det.
Ville det ikke være godt for Dem, hvis Deres eneste nevø får succes?
-Hent chilipulveret. -Javel.
Stædighed er vist et træk i vores familie.
Jeg ved, De har svage lunger. Hvordan vil De udholde det her?
Det her kunne slå Dem ihjel.
Hvis det sker…
…vil jeg græde over Dem.
Hvad er din plan?
Hvad er det, du pønser på?
Nej? Du vil ikke sige noget?
Vil du bare dø her?
Sig det.
Sig det, dit røvhul! Hvad er jeres plan?
Brevet er færdigt!
"At forelske mig i dig var mit livs mest værdifulde begivenhed."
"I dag, i morgen, og så længe jeg lever,
vil jeg kun elske dig."
Det er godt.
Godt gjort, kandidat fra Tokyo Universitet.
Ga…
Gando…
-Hvad var det, De sagde? -Ga…
Gando-banen… jernbanefonden…
Jernbanefonden til Gando-banen?
Tag ham ned!
Hvad er der med Gando-banen?
Vil I stjæle de penge for at finansiere frihedsbevægelsen?
Vand.
Giv mig vand.
Vand? Vil du have vand?
Okay. Tae-ju, hent vand til ham.
Fortæl mig så, hvem kureren er.
Tog du en pistol med herind?
Jeg forventede ikke, at…
Er du overhovedet en soldat? Hvor vover du at tage en pistol med?
Kalder du dig selv en soldat? Du tog en pistol med!
Giv slip! Slip mig!
Slip mig, dit røvhul!
Er du okay?
Penge til anlæggelse af Gando-banen.
Den 5. september, Changchun.
-Er det alt, vi har? -Ja.
En uidentificeret person
vil stjæle pengene til anlæggelsen af Gando-banen
og transportere pengene til Changchun den 5. september.
Så det er alt, hvad vi ved.
Pengene til Gando-banen…
bliver sendt fra Joseon-bankens filial i Hoeryŏng til Myeongjeong.
Hvis det er i Myeongjeong…
…er Hee-shin måske i fare.
Vi har intet valg. Vi må af sted.
Os? Men vi er jo ikke officielt udstationeret endnu.
Behøver jeg en officiel ordre for at beskytte min elskede og min nation?
Gør alle klar.
Vi tager selv af sted
for at fange og dræbe de svin.
Når vi forlader stationen, er vi fremmede for hinanden.
Vi deler os og mødes her igen, når arbejdet er gjort. Og så…
Vi stopper i Changchun og tager tilbage til Gyeongseong.
-Ikke? -Korrekt.
Og du ved, hvad du skal gøre, hvis du bliver fanget?
Du skal dø alene. Du må ikke forråde mig.
Er det forstået?
Det ved jeg godt, ja.
Må jeg spørge om noget?
Ja, hvis du gør det kort.
Gøre det kort?
Okay.
Har du altid været en uforskammet lille skid?
Jeg skulle jo gøre det kort, så jeg droppede høflighedsfraserne.
Giv mig den her.
Behold byttepengene.
Hvad? Det er jo ikke nok!
Kom tilbage og betal!
Stop!
Kom tilbage, din tyv!
Stop!
Er De direktør Nam Hee-shin fra Jernbanebureauet?
Ja.
Jeg er inspektør Ōoka fra det japanske konsulat.
Jeg skal køre Dem til Myeongjeong. Denne vej.
Velkommen.
Jeg kunne have hentet dig, hvis jeg vidste, du kom. Beklager.
Det var derfor, jeg ikke kontaktede dig. Så vigtig er jeg ikke.
Har du gjort det, jeg bad dig om?
Selvfølgelig.
Jeg har hyret pålidelige folk og instrueret dem, som du ønskede.
Fint. Godt klaret.
Jo flere, der har hørt om det, jo bedre er det for os.
Velbekomme.
Jeg hørte om Kim Tae-seon, lederen af Gruppe 1.
-Det er meget uheldigt. -Hvorfor det?
Han udførte ikke opgaven. Han lod sit offer leve.
Folk som ham fortjener at dø.
Tænk bare at blive betalt og ikke udføre opgaven.
Det har du vel aldrig gjort?
Ladet dit offer leve, som hr. Kim gjorde.
Hold nu op.
Sig ikke sådan noget.
Jeg dræber mine ofre uanset hvad.
Jeg dør jo selv, hvis jeg ikke dræber dem.
Bare rolig. Det er aldrig sket.
Du behøver ikke bekymre dig, bare du gør, hvad jeg bad om.
Sørg for at bringe Hwang Sam-deok til mig.
Jeg var netop på vej til Hoeryŏng.
Jeg vil tale med Hwang Sam-deok og bringe gode nyheder tilbage.
Så vil jeg tage af sted. Farvel.
Farvel.
-Er det Deres første gang i Myeongjeong? -Ja, det er det.
Her er mere livligt, end jeg troede.
Og fredeligt.
Er det sandt?
Det glæder mig at høre.
I Gyeongseong er der mange, der betragter Gando som håbets land.
Nu hvor jeg selv er her, tror jeg, de har ret.
Hvor længe har De været i Myeongjeong, inspektør?
I omkring ti år, frue.
Ti år.
Det er lang tid.
Det er lang tid, ja.
Jeg glæder mig til at rejse herfra.
Fanden tage Kejserriget og den Storøstasiatiske Velstandssfære.
Alle er ligeglade med det.
Hvad mener du?
-Hvordan ved banditterne det? -Aner det ikke.
"Gando-banen skal modtage en sum på 200.000 won."
Alle banditterne i området ved det.
Hvem har talt over sig? Hvordan har de hørt om det?
Pokkers også.
Frk. Nam, det er markedsdag i dag, så bilen kan ikke køre længere.
Det er i orden. Så går jeg.
De skal bo på hotellet der.
-Lad mig tage Deres taske. -Det behøver De ikke.
Jeg vil gå lidt rundt og se på byen.
Er De sikker?
Hvis De har brug for noget, så sig til når som helst.
Farvel.
Er planen for transporten stadig den samme?
Måske har rygtet advaret dem.
Rygtet løber kun blandt banditterne, så det behøver vi ikke tænke på.
Du skulle hellere tænke på os!
Alle lige fra Jang Ki-ryong til banditter vil være ude efter pengene.
Hvordan kan vi aflede dem og tage pengene?
For helvede. Hvis jeg får fingre i den, der afslørede det, myrder jeg ham.
Kunne det ikke være Choraeng-yi?
Jeg kan ikke komme i tanke om andre. Det må være ham.
Han er en god knægt med et stort hjerte.
Og han er loyal, så hold nu op.
Jeg kender Choraeng-yi godt, men…
Yoon?
Hov, pas på.
Yoon!
Hej!
Er I sultne igen i dag?
Det er sært, at jeg altid tænker på hende heroppe.
Hun var min første i alt.
Hun var den første blandt overklassen,
der spurgte om mit navn og holdt min hånd.
Og hun var…
…den første, der gjorde mig glad, blot når jeg så på hende.
Men hun husker mig nok ikke.
Jaså.
Skærer savnet også dig i hjertet?
Jeg fortryder det lidt.
Hvis jeg havde vidst, jeg ville savne hende så meget,
havde jeg set mere til hende.
Men hvis jeg ser dig igen i fremtiden,
så vil du dø.
Dit dumme svin. Det er virkelig dig.
-Hvad var det? -Var det et skud?
Hvad sker der?
Myeongjeong er et farligt sted.
Hvad bringer dig hertil?
Hvad der bringer mig hertil?
Hvorfor lever du stadig fem år senere?
Fuck.
Flyt jer!
Kom frem.
Kom frem!
Det er din sidste chance.
Næste gang rammer jeg. Smid pistolen og kom frem.
Så bliver det nemmere.
Lad os ikke gøre det indviklet.
Okay?
Kalder du det her nemt?
Hold kæft og dø, dit røvhul.
Yoon? Er du okay?
Hvem fanden er du?
Hvorfor skyder du på min bror, din møgkælling?
Sikke en uforsvarlig kælling.
Din fandens møgso!
Har du en søster?
Du har haft travlt for én, der ville dø.
Hold dig udenfor, Seon-bok. Du gør det bare værre.
Hvordan kan jeg det, når den kælling skyder på dig?
Jeg gennemhuller den kælling.
Vil du gerne dø, kælling?
Den gamle kone kan bare ikke holde sin beskidte mund lukket.
Hej, dame!
-"Dame"? -Kender du mig?
Ja, du er en tåbelig tøs, der ikke ved, hvem hun er oppe imod.
Og nu skal du dø og rådne op.
Utroligt.
Den gamle kone giver mig virkelig lyst til at dræbe hende.
Du vil fortryde…
Shit.
På geled! Venstre om!
Lige nu forårsager I alvorlige fysiske og psykiske skader på folk.
Smid omgående jeres våben og overgiv jer.
Det ønsker I åbenbart ikke at gøre.
Så vil jeg holde en standret over jer her og nu.
Skyd, hvis de ikke er ude, når jeg har talt til ti!
Javel!
Ét.
-To. -Yoon, hvad gør vi?!
Tre.
Hvad gør du nu?
Du prøvede at dræbe mig, og nu skal du dø.
Fire.
Det her er din skyld!
Fem.
Lad jeres rifler.
Hvad gør vi?
Seks.
Smide vores våben og gå ud?
Eller skal vi dø her?
-Du bestemmer. -Syv.
Det er ikke slut endnu.
Jeg slår dig ihjel, når den tid kommer.
Okay. Så venter jeg.
Indtil den tid kommer, vil jeg holde mig i live.
Otte.
Ni.
Ti.
-Alle, giv… -Vent!
Så det var dig, Lee Yoon.
Er der flere?
Nej!
Ja! Der er en til.
Det er Seon-bok!
I så mig slet ikke!
Hr. inspektør! De skal vist have nye briller.
Skal jeg skaffe Dem et par?
Undskyld!
Fuck, min ryg gør ondt.
Hej.
Hvorfor er du stadig i live?
Det er en lang historie.
Jeg er ligeglad. Lad høre.
Jeg skal dø på grund af dig.
Min organisation dræber enhver, der ikke udfører deres opga…
Det er også en lang historie for mig.
Uanset hvad må du hellere gemme dig, indtil jeg kommer og dræber dig.
Lad ikke mine chefer se dig.
-Hvem der? -Altså…
Undskyld, hvis der er uhøfligt, men må vi være alene?
Hvad sker der?
Javel!
Hvem er det?
Hvis De vil være så venlige. Tak, mine herrer.
Som De ønsker. Undskyld os.
Er det dig,
der har sagt noget om 200.000 won til jernbanen?
Min general spørger dig,
om du har spredt rygtet om, at en jernbanefond på 200.000 won
skal transporteres fra Hoeryŏng?
Ved politiet det?
Har du sagt det til politiet på konsulatet?
Vil du sige det?
Har du tænkt dig at sige noget om det i fremtiden?
Kan jeg stole på dig?
Kan vi stole på dig?
Jeg stoler på dine hensigter.
Men jeg kan ikke stole på din mund.
Generalen stoler på dine hensigter.
Mange tak!
Mange tak for Deres tillid!
Men han sagde også,
at han ikke kan stole på din mund.
General.
Hørte du det?
Glem alt om det, du lige har hørt,
hvis du vil leve.
Hold op med det lort og gå din vej.
Eller kom herind og slås.
Lad os gå.
Frustrerende, er det ikke?
Du ville selv tage pengene, men nu vil alle andre også have dem.
Hej.
Jeg håber virkelig, at du vil prøve at stjæle de penge.
Så kan jeg bare dræbe dig der.
Det er to fluer med et smæk.
Ingen ulemper ved det.
Fedt, ikke?
Vil De løslade dem?
Det kan vi ikke.
Foreslår De, at vi henretter dem foran hele landsbyen?
Ja, det lyder som en god ide. Det ville skabe ro og orden i landsbyen.
Hvis vi dræber en joseoner i den nuværende situation,
ville det skabe ti, nej, hundrede nye oprørere.
Hvis det sker, vil det kun skabe endnu mere arbejde for os.
Inspektør Ōoka. Skal vi ikke vælge den nemmere måde?
Men hvad så med mit arbejde?
Hvad betyder det for min stilling?
"Oprethold den offentlige orden i Myeongjeong og Gando,
hvor det japanske generalkonsulat ligger."
"Det er Deres pligt!"
"Hvis De gør det godt, sender jeg Dem hjem om to år."
Var det ikke Deres egne ord? Som De sagde for ti år siden.
Fremover kan vi gøre, som De ønsker, men ikke nu.
Løslad dem alle. Det er en ordre.
Nej, hr. konsul.
Det er for nationens skyld. Gør det nu bare!
Hvorfor brokker du dig så meget?
Gør det nu bare!
Så det er for nationens skyld?
Kejserriget Japan, den Storøstasiatiske Velstandssfære…
Er det det, De taler om?
Efter at have arbejdet i denne ødemark i over ti år på grund af de ord,
har jeg kun én ting at sige til Dem.
De kan tage alt det lort og smide det for hundene!
Undskyld mig!
Hvad?
Smide det… for hundene?
Hvad sagde du, din forræder?
Vent.
Er du også ude efter pengene?
Er du kommet for at røve de 200.000 won fra jernbanefonden?
Hvorfor skulle jeg ellers være her?
I en søvnig lille by som denne?
Bliv nu ikke så bange, at du ændrer planer.
Vi skal mødes og afslutte vores mellemværende.
Lad os ikke spilde mere tid.
Vær nu ikke grådig. Tag tilbage til Gyeongseong.
-Du skal ikke sætte livet på spil. -Ha!
Du er sørme sjov.
Du skal ikke bestemme over mig.
Du er sjovere, møgkælling.
Hun har slet ingen respekt. Hun er bare en ukultiveret kælling.
Hej, dame.
Hold op med at kalde mig en kælling.
Jeg har et navn. Eon-nyeoni!
Du er en kælling, og det vil du altid være.
Jeg burde gøre noget ved din beskidte mund…
Hvis du gør det, skal du forbi både os og dem, vi lige så derinde.
Det er farligt.
Er du bekymret for mig, eller truer du mig?
Eller skjuler bekymringen en trussel?
Du sagde, at du vil dræbe mig en dag.
Du må holde dig i live indtil da.
Det rager ikke dig, om jeg lever eller dør.
Tænk hellere på dit eget liv.
-Du sidder i lidt af en klemme. -Så du opgiver det ikke?
-Ville du? -Så har vi intet valg.
Lad os gøre det, vi er gode til.
Okay. Så lad os det.
Jeg ved bare ikke helt, hvad du er god til.
Tekster af: Andreas Kjeldsen