EN NETFLIX-SERIE
GODKÄND
För Romeo var lusten råvaran i verksamheten.
Hans sju bordeller hade en och samma drivkraft:
drömmen om att äga ouppnåeliga kvinnor.
Men för honom var kvinnorna bara en länk i kedjan.
Tjänarinnor, underordnade, kött som kunde avsmakas och dresseras.
De väckte inte hans lust.
Men Coral var universitetsutbildad. Sofistikerad.
En outgrundlig kvinna som inte lät sig avkodas.
Det tände Romeos åtrå.
Och jag hade så låg självkänsla att till och med en bordell kändes trygg.
Jag var inte van vid uppskattning, och definitivt inte åtrå, så jag spelade med.
Och som med alla ouppnåeliga drömmar övergick åtrån snart i besatthet.
Och besattheten i kärlek, den mest tvångsartade känslan av alla.
Jag började få samma makt över Moisés.
I ett liv i kaos kom jag som en fläkt av normalitet.
Det gjorde honom galen.
Det, och alla småstenar jag kastade på hans fönster under månaderna på klubben.
Tvärtemot hur jag behandlade Romeo.
Att ge honom det som hon förvägrade Romeo
blev hennes sätt att få Moisés besatthet att växa.
Jag klamrade mig fast vid svinen för att hålla mig över ytan.
Åtrån var det rep jag hade för att dra mig upp.
Och medan jag drog ner dem i djupet höll jag mig flytande.
Jag får ingen luft.
-Hur mycket syre har vi kvar? -Lugn.
Det räcker åtminstone i tre, fyra timmar.
Det händer att människor vaknar i sin grav och kommer levande därifrån.
Några.
Få.
Vi ska ta oss ut härifrån.
Vi är bundna.
Ingjutna i betong.
-Men betong tar väl lång tid att stelna? -Ja.
Vi måste ta oss loss.
-Jag hittar inget. -Titta.
Han var rökare. Han borde ha en tändare.
Ingen tändare.
Det är nåt i fickan, Coral.
Okej.
-Fy, vad äckligt. -Försök igen.
Dessa satans avkommor…
…var tuffare än vi trodde.
De har skadat och förnedrat oss.
En av dem har till och med sått split bland oss.
Men nu är de döda.
De jävla subborna är döda nu.
Döda och begravda.
Och vi tre är tillsammans.
Som en familj.
Som det var från början. Det är huvudsaken.
Vi har nåt att berätta.
Christian och jag vill sluta.
-Kom, vi har våra pass! -Än sen? Kan du skjuta med ett pass?
-Vart ska vi ta? -Bort från dem.
Coral, Wendy och Gina tog sig härifrån.
Det går inte, Rubí. Om de inte hittar dig tar de din familj.
Inte om vi alla sticker samtidigt. Vi är för många.
Coral tog bokföringen. Vi är skuldfria.
Skulle det hejda Romeo? Var är Bambi nu?
Det här är vår chans, kanske den enda vi får.
-Så. -Så! Håll ut!
-Klart? -Ja.
Hör upp!
I kväll stänger vi klubben för att fira vår seger tack vare er trofasthet.
Vi har slitit som djur för att erbjuda verklighetsflykt, fantasier och sex.
Timmar av uppoffringar, ansträngning och hängivenhet för att glädja andra.
Nu är det vår tur.
I kväll ska vi bli höga som hus för att hedra subborna…
…som närapå blev vår död.
Men framförallt för att hedra dessa två gladiatorer,
som nu ska lämna det här livet bakom sig.
Och de ska få en sjuhelvetes avskedsfest!
Det blir inte detsamma utan er.
Den som inte dricker tio glas och drar tio linor får sparken!
In med flickorna! Rasten har börjat!
Vi behöver alla verktyg som finns i bagageutrymmet.
Vad ska du ha dem till?
Vi måste ta oss genom betongen innan den stelnar.
Den har nog redan stelnat.
Ge mig borren, Gina. Vi ska borra hål.
De kommer hit! Skynda er!
Kom nu, tjejer! Vi har firmafest!
Och för att få er i feststämning skriver Romeo ner era skulder med 2 000 euro.
Så upp och hoppa nu, för fan!
Gör er fina och pallra er ut i salongen!
Coral gav mig det, men jag har stannat kvar.
Jag skulle ge tillbaka det.
Nån mer som vill ge mig ett pass?
Tack.
Tsunami…
Tack så mycket.
Det var duktigt av er, tjejer.
Jätteduktigt.
Nu jävlar ska vi ha roligt!
Borren.
I dag är ni inga horor.
Ni är våra flickvänner.
Så jag vill att ni ska vara helt förtjusande.
Cachopo, duscha dem i champagne.
Nej…
Nej, snälla…
Nej.
Vad är det?
Batteriet.
Ge mig den där. Det har inte stelnat helt än.
Kom igen…
Kom igen, för helvete.
Hoppa!
Konfetti!
Moisés!
Klä på dig, du blir förkyld.
Fram med stålarna.
Du vet…
…att det var nära att jag begravde dig med dem, va?
Varför det?
För att du har ljugit, Moisés.
Du sa…
…att Coral bara var ett ligg för dig.
Det var inte sant. Vet du hur jag vet det?
För jag vet vad det innebär att ha den satmaran här inne i skallen.
Hon har lurat oss, Romeo. Båda två.
Hur många gånger knullade ni?
-Hur många? Jag vill stänga såret. -Vad spelar det för roll?
-Lägg korten på bordet! Hur många? -Fem gånger.
Sen stod jag emot, för horan sa att det var arbete och krävde betalning efteråt.
Tvingade hon dig att göra det som hon förnekade mig?
Du och jag är värda så mycket mer än hon. Så mycket mer.
Ingen slampa får komma mellan oss två.
Romeo!
Gapa stort.
-Vad är det för nåt? -Medicin för kuken. Gapa!
I dag kommer du tillbaka så det smäller om det, det kan jag lova.
Inte ens en hjärnblödning ska få din kuk att vika sig!
Jag mår så jävla bra!
Jag har nåt alldeles särskilt till dig i dag, vännen.
ALLA BEGÅR MISSTAG
Nåt som du inte är van vid.
Du vet att du betyder mycket för mig.
Smaka. Det kommer att göra dig gott.
Det är hagtornste. Den ger dig kontakt med dina känslor och öppnar dina chakran.
Jag har träffat en tjej.
Hon är…
…min chefs sekreterare.
Jag kör henne ibland.
Till möten.
Gillar du henne?
Jag vet inte.
Jag är lugn med henne.
Avslappnad, men…
Men det är omöjligt.
Varför inte?
För att han är min chefs sekreterare.
Han har flera. De kommer och går. Jag umgås inte med dem.
Den här kanske är annorlunda.
Det kan man lugnt säga.
Hon är jävligt udda.
Hon har lila hår
och gillar droger mer än du och jag tillsammans.
Och hon gillar Hombres G. Vem fan gör det?
Du, uppenbarligen.
För om du gillar henne så gillar du det som hon gör.
Coral.
Det är kört.
Det är hårt som sten.
Det är sten, dumskalle.
Det är betong.
Jag får panik. Jag behöver mina tabletter.
Varför lämnade de pistolen?
De dödade honom med den.
De ville dumpa beviset.
Jag kan också tänka mig en.
Vill du ha, Gina?
Det är väl dumt i ditt tillstånd, men…
Okej.
Tabletterna hjälper.
De får en att tänka klart.
Kanske kommer vi på hur vi ska ta oss ut.
Vad fan var det?
Det kom från liket, tror jag.
Gör plats för mig där bak.
Hörni, jag går nu.
Vad sa du?
-Och vart fan ska du? -Klockan är mycket. Yun väntar på mig.
Stanna lite till.
Hörde du inte vad Romeo sa? Vi firar.
Så nu ska vi supa och knulla som om det inte fanns en morgondag.
Kom igen nu, för helvete!
Nej, jag har redan fått för mycket.
Annars kan jag inte sova.
Och jag knullar hellre hemma.
Den jäveln knullar hellre hemma, hörde ni det?
Han kanske behöver knulla här.
Så att du kan släppa loss och festa med dina polare.
Visst?
Kom igen, Christian. Fortsätt festa, ni.
Försök inte med mig.
Du ska ingenstans.
Vi kanske ska knulla honom?
Så att han spänner av, alltså.
Håll i honom. Han ångrar snart att han tackar nej till att festa.
Det var Christian som ville förändra sitt liv.
Kanske var han inte redo.
Han var ett typexempel på ett barn från en dysfunktionell familj.
Moisés hade aldrig satt några gränser, så han kunde inte avgöra var skämtet tog slut
och allvaret började.
Och just det är också prostitution i ett nötskal.
Ett nöje för en är ett helvete för en annan.
Jag börjar känna mig konstig av det lugnande.
Det är inte bara det lugnande.
Det är opioiderna.
Det här är inte den bästa platsen att bli hög på.
Jag får ingen luft.
Vi börjar få slut på syre.
Om vi bara hade lärt känna varandra tidigare.
Vi var tusen mil ifrån varandra.
Det var det enda bra med klubben.
Att vi träffade varandra.
Titta på honom! Han kan knappt gå!
Var inte arg. Det var ju på skoj.
Du rövknullade mig, din jävel.
"Du rövknullade mig…"
Vad gör du där?
Bror…
Vi måste åka till ett land utan utlämningsavtal.
Elfenbenskusten, Namibia…
Namibia?
Vad ska mamma göra i Namibia?
Inte vet jag, vart som helst då.
Men om de börjar rota och polisen kopplar oss till liket
så kommer vi aldrig undan. Du förstår, va?
-Vi ska leva livet. -Leva livet?
-Ja, vi har pengar. -Leva?
Vi kan öppna eget, jobba på dagen, sova på natten…
Som vi aldrig har gjort.
Som normala människor.
Det blir svårt att lämna det gamla bakom oss.
Ge upp lasterna.
Lasterna kan jag släppa när jag vill.
Kan du det?
Ja.
Komma hem klockan 22.
Gå ut och äta, gå på bio…
Skaffa flickvän…
En som säger nej.
-Det blir svårt. -Nej.
Det blir det inte.
Mina herrar!
Min penis är tillbaka!
Ser du?
Alla kan förändra sitt liv.
-Alla? -Alla.
Det är en fin tanke att alla kan förändra sitt liv.
Till det bättre. Livet som vi alltid har velat ha.
Där vi är snyggare, stabilare, lyckligare…
I Wendys dröm var vi vänner för livet.
Vi var ute på resa och överallt där vi stannade till var det vackert.
Vi borde ha dödat dem.
Undertexter: Karl Hårding