Син показав мені відео в інтернеті.
Там був цей сучий син, який тримав на ланцюзі здоровенного кангала.
Не поважав його. Бив, штурхав.
А кангали мають силу укусу біля 350 тонн.
Тобто, якби кангал захотів, то розірвав би його на шматки.
Але він не опирався.
Чому?
Бо люди жорстокі.
А ми — ні.
Такий наш Мар-рятівник?
Бере своїх у полон…
щоб захистити людину?
Ти говориш про справедливість і жорстокість людей.
А самі ви хіба не жорстокі?
Шахсу не винна.
Вона не знає.
Я теж ні! Не знаю навіть, що сталося вчора ввечері. Я ні на кого не працюю!
Я лише знаю,
що вона прокидається.
«ШАХМАРАН»
Мірач говорив?
Так.
Там усе серйозніше, ніж я думав.
Усі сповнені ненависті.
Вороги. Зрадники.
Це така спадщина Шахмаран для мене?
Думаєте, це має сенс?
Давай крок за кроком.
З Шахсу все гаразд? Вона нічого не підозрює, так?
Поки що ні. Але я не знаю, скільки ще зможу її захищати.
Ми вживемо більше заходів.
Не хвилюйся.
Просто дбай про Шахсу.
«Дбати»?
Тебе вкусила змія. Маран висмоктав отруту.
-Укус залишить слід. -Якщо поквапимося, то ні.
Басейн… Там був басейн.
Дівчата щось казали, але…
Я не можу згадати.
Наразі це все.
Привіт!
Привіт.
Я ваша сусідка навпроти, Шахсу.
Не було нагоди познайомитися.
Хотіла привітатися.
Кекси з родзинками любите?
Шикарний у вас будинок.
Дуже вам дякуємо.
Я чула, ви вчора мене врятували?
Угу.
Мене вкусила змія.
Сподіваюся, вам уже краще.
Тут таке часто.
Так, Маран мені теж так сказав.
До речі, я в нормі. Почуваюся добре.
Гадаєте, все одно варто в лікарню піти?
А покажіть-но.
Болить?
Ні.
Зараження нема.
А була нудота? Лихоманка? Ще щось таке?
Та ні.
Я просто злякалася.
Бачте, ви звикли до змій, але я — ні.
Якби вона була отруйна, ми б це вже зрозуміли. Не хвилюйся.
Цікаво, хто отруйніший.
Перепрошую, ви мені щось казали?
Ну, що краще без упереджень.
Те, що це була змія, не означає, що вона точно була отруйна.
Годі вже про змій.
Ось що я вам скажу.
Днями Шахсу виступила з чудовою презентацією в універі.
А ще симпозіуми будуть?
Може, не по всьому матеріалу, але так.
Супер.
Як довго тут викладатимете?
Десь семестр.
А потім?
Не знаю.
Гадаю, поїду звідси.
Тут мене ніщо не триматиме.
Кексу?
Як ви ставитеся до народної медицини?
Тобто?
Ну, не знаю.
Я чула, що від укусів змій рятує вода.
Занурення у воду.
Це все забобони.
Ви класицист у медицині.
Традиціоналіст.
Тато у всьому традиційний.
Так.
Я бачу стиль вашого будинку.
Дуже цікавий і красивий.
А ви?
В якому стилі малюєте?
Звідки ти знаєш, що я художниця?
У вас фарба на руках.
Я вільна художниця.
Малюю, що хочу.
Ну, добре.
Заговорила я вас тут.
А мені вже час.
Рада знайомству.
Заняття. Краще прийти вчасно.
Я тебе проведу.
До зустрічі.
Дозволь допоможу.
Дякую.
Харе!
Дібо!
Вона пам'ятає.
Пане?
Чого тобі, Саліху?
Нічого, пане.
Сьогодні ми з Медіне йдемо в гори. Хотів сказати.
Ставите замок на двері?
Я дуже зайнятий, Саліху. Пізніше.
Я наберу тебе після уроку.
Чекай.
-До зустрічі. -До зустрічі.
Ти в університет?
Так.
Я підвезу.
Дякую.
У нас проблема.
Вона пам'ятає.
-Вона бачила мої малюнки. Ти не плутаєш? -Ні, щось не так.
Чому вона раптом опинилася тут?
Чому саме сьогодні? Дивно.
І дивні питання ставила.
Шахсу пам'ятає, як учора вночі була з нами в цьому будинку. Крапка.
Що саме вона пам'ятає?
Усе шматками. Я не бачу чітко.
Не знаю.
Ясно.
Куди ти, Маране?
Шахсу цього не залишить. Мушу з нею поговорити.
Хвилинку. Підійди.
Чорт! Ти линяєш.
Що?
О ні.
Хіба зараз пора?
Ні.
Це через твої гормони.
Через Шахсу.
У цьому стані нікуди не їдь.
Я впораюся.
Шахсу вже й так нас підозрює. Буде видно, що ти слабкий.
-Дзвони Джихану. Він нагляне за Шахсу… -Не буду.
Кажу ж, впораюся.
Усе гаразд. Не хвилюйтеся.
-Будь обережний. -Не бійтеся.
Дзвони Джихану.
Так.
Ти добре спала вночі?
Так.
А ти?
Я теж.
Для чого вони?
Вариш листя і п'єш.
Допомагає від безсоння.
Знаєш, буває таке, що хоч щось і просте, але нам не вдається?
Прості речі — промовисті.
Ось ти.
Не вмієш просити про допомогу.
Я знаю, у тебе проблеми зі сном.
Ми про це говорили.
Страждаємо одною фігнею.
Давай поговоримо.
Донедавна я…
вже не ходив уві сні.
Але вчора знову?
Так.
Я теж.
Де ти прокинувся?
У саду.
А ти?
Я була в будинку.
Поквапся. Він може повернутися.
Якщо побачить — нам гаплик.
Ми страшний гріх робимо.
Присягаюся, чортівня якась з цією квіткою.
Це якісь чари.
Тіпун тобі на язик, Саліху. Не кажи такого!
Але це ж неймовірно.
Диви. Це було просто гниле зернятко.
Минуло кілька днів, і тепер тут повно троянд.
Дай Боже.
Ходімо.
Може, Бог і нас так благословить, га?
Мовчи, забобонна твоя голова.
Золотко! Бог дасть нам дитину, га?
-Не руш, Саліху, бо як дам! -Люба моя!
-Як він повернеться — ми трупи! -Я б тебе з'їв.
-Я закопав туди наш амулет. -Зараз він прийде!
-Та байдуже. -Припини, Саліху, бо…
ШАХМАРАН
Гаразд.
Хто така Шахмаран?
Жінка-змія, вчителько.
Але що це за персонаж?
Мудра жінка з надприродними здібностями. Але жертвує усім заради кохання.
Ти маєш рацію.
Вона альтруїстична до свого зрадника Джамсапа, навіть при смерті.
Шахмаран дарує свою нескінченну мудрість чоловікові, якого любить.
Але, як гадаєте, чому цю легенду пам'ятають донині?
Може, жінки Анатолії упізнають в її альтруїзмі себе?
Турецькі жінки — альтруїстки.
Нене Хатун, Халіде Едіб…
Їх усіх вважають святими завдяки їхньому альтруїзму.
Вчителько, яка у нас сьогодні тема?
Приклади з міфології у психологічних літературних джерелах.
Шахмаран — чи не найважливіша в міфах цього регіону.
Так, це ваше завдання. Пошукайте все про Шахмаран.
Але зробіть це крізь призму гендеру.
Які дуалістичні ролі відводилися жінкам в історії?
Які паралелі між міфом про Шахмаран і цими ролями?
Перекази, письмові згадки… Принесіть мені все, що знайдете.
На завтра.
-На завтра? -Ми не встигнемо на завтра!
Що вона знає? Що вона побачила?
Та ну, Дібо. Це не страшно.
Здогадатися важко.
Не думаю, що вона підозрює.
Деякі джерела навіть називають це примітивною формою психології.
-Ні, все нормально. Просто читає лекцію. -По-перше, маю до вас питання.
Чи чули ви про міф про Шахмаран?
Ну, це така змія була.
Таки підозрює.
Живете тут і нічого не знаєте про міф про Шахмаран?
Агов, красунчику!
Що таке?
Раптом на пари захотів?
Але ж у тебе три дипломи, ні?
Чи чотири? Скільки?
Я з тобою пригод не шукаю.
Тобі й не треба зі мною пригод.
Але, думаю, я тобі потрібен.
Я сам розберуся.
Це вже не вперше.
Ой, розбереться він.
Розказати, яке Шахсу всім завдання роздала?
Шахмаран.
Так, ми в курсі.
Ти у нас найважливіший.
Твоє слово — закон.
Тут усе твоє.
Включно з Шахсу.
Але пам'ятай.
Правда ще випливе.
І як припече, тобі знадобиться моя допомога.
Не соромся. Подзвони мені.
Маране!
Сюрприз мені готуєш?
Якщо маєш вільний час.
Чого тобі?
Ти якби знала, то втекла б.
Не недооцінюй мене. Спробуй.
Добре.
Ти…
станеш королевою в моєму королівстві.
Я серйозно.
Що за сюрприз?
Я маю тобі дещо сказати.
Добре.
Ого.
Що це за місце?
Тут так гарно!
Куди вони пішли? Він тобі не сказав?
Звідки мені знати?
Він просто забрав її.
Який Маран з вигляду?
Такий, яким і має бути.
Нащо ти їх відпустив?
Ти мав будь-що зупинити їх.
Шахсу — не дитина. І ти теж.
Не поводься, як дитя.
Я дав Марану свій номер. Набере мене, якщо що.
Я зайнятий.
Хочеш випити?
Чом би й ні.
-У мене є вино. -Згода.
Є у нас одна родинна історія.
Кровна помста, назвімо це так.
Кровна помста?
У наші часи?
Це ще з діда-прадіда.
Задовго до мого батька.
Ніхто й не пам'ятає, як це почалося.
Так померла моя мама.
Її вбили?
Щось на кшталт.
Батько вважав, що з міркувань кровної помсти ризик завеликий,
і не відвіз маму в лікарню.
Бач, я в нашій родині первісток,
і саме я міг стати мішенню. Батько це зважив.
Хай там як, мама народила мене тут сама.
Втратила багато крові.
Решту ти уявляєш.
Мені дуже шкода.
Тато з часом став жорсткішим.
Не міг забути цей випадок.
Одружився знову за кілька років.
Але та жінка не витримала і пішла.
Вона — матір Діби й Біке.
Ця історія переслідує нас.
Завжди є якась загроза, якась небезпека.
Тож дівчата виросли відлюдьками.
Ти, мабуть, помітила.
Тільки Діба трішки екстравертка.
Інші трохи…
дивні.
Та ні.
Вони не дивні.
Вони милі.
Мене вчора поклали в басейн?
Ти пам'ятаєш?
Трохи.
Просто забобони.
Хотіли «очистити» отруту.
Вірять, що це допомагає.
Чому ти мені не сказав?
Ти не бачиш, що ми як сімейка Адамсів?
Ти не пам'ятала, я не хотів тебе грузити.
То…
що сталося?
В історії з кровною помстою.
Я був найдорожчою дитиною.
Мене, як хлопчика, мали захищати найбільше.
Тато відправив мене за кордон.
Я вчився у Празі.
Університет як привід втекти звідси.
Я довго не повертався.
Жив у різних містах.
Був у різних школах.
Чекав на щасливий кінець.
Але не дочекався.
Скажімо, я досі не почав жити.
Може, він хотів тобі допомогти.
Думаєш?
А я так не думаю.
Я не певен, чи його більше хвилюю я, чи ця його кровна помста.
Я не підтримую і не схвалюю цей конфлікт.
Але він сам сказав мені:
«Ти надто цінний, щоб тобою ризикувати.
Усе, що я роблю, я роблю з любові до тебе, сину».
А я йому сказав…
Кохання притягує халепи.
От, наприклад, зрада.
Щоб зрадити когось,
спочатку треба його полюбити.
Звідки ти знаєш?
Бо, може, моя історія — протилежна твоїй.
Мій…
тато покинув маму.
До мого народження.
Бідолашна… ну й доля їй випала.
Її батько теж її покинув.
Знаменитий пан Давут.
Ми так і не дізналися, чому він пішов.
І досі не знаємо.
Мама
все своє життя
сумувала за батьком.
Відчувала його відсутність. Кликала його.
Хотіла лише знати, чому.
«Чому ти мене покинув, тату?»
Лише це.
Я все своє дитинство
дивилася, як страждає моя мама.
Найдорожча мені людина.
Але я пообіцяла собі,
не стати такою, як вона.
Ніколи не стати покинутою, забутою.
Мене це влаштовує.
Я звідси не поїду.
Так сталося, що я з родини втікачів.
А я — з залишенців.
То м'яч на моєму полі?
Так.
Шахсу.
Слухай.
Якщо одного дня…
трапиться те, на що я не зможу вплинути…
Якщо все буде погано…
Не хвилюйся.
Я кину тебе того ж таки дня. Обіцяю.
Я на хвилинку, добре?
Вибач.
Курва.
Ти голодна?
Тільки не кажи, що ще й готуєш добре.
Та просто бутер запечу.
Ну, бутер — то й бутер.
Що таке?
Телефон не ловив, я щойно побачив повідомлення.
На складі проблема. Мусимо йти.
Можеш загасити вогонь, Шахсу?
Зараз повернуся, один дзвінок. Просто загаси вогонь.
Їдь сюди, негайно.
Скинь місце. Я їду.
Шахсу!
Маране? Я тут.
-Усе гаразд? -Так, усе добре. Можемо йти.
-Щось сталося? -Ні, все гаразд. Можемо йти.
-Добре. -Угу.
Не смій!
Не смій торкатися Шахсу.
Вона мені не потрібна.
Мені потрібен ти.
Що таке?
Нічого.
Пам'ятаєш, я казав, що не поїду звідси?
Так.
Але уявімо, що я захотів би поїхати далеко від дому.
І ми поїхали б.
Ти і я.
Ти втекла б зі мною?
Жартуєш?
Шахсу.
Ти дечого про мене не знаєш.
Тобі може не сподобатися.
Ти теж багато чого про мене не знаєш.
Ти серйозно?
Ну, я…
Я подзвоню пізніше.
Добре.
Я подумаю.
Подумаю про втечу з тобою.
Приїхав.
Маране.
-Обережно. -Дай, допоможу. Я тримаю.
-Тримайте його, дівчата! -Тримайте!
Так, ти йди перша.
Обережно.
Не поспішай, любий.
-Дібо, готуй воду. Біжи! -Так.
Все добре, любий. Ще трохи. -Ми вже прийшли.
Джихане.
Не все належить Марану.
Братику, все добре.
Усе гаразд.
Я тут, чуєш?
Шахсу.
Ми подбаємо про Шахсу, добре?
Не хвилюйся.
Шахсу.
Приведи її до нас, Джихане.
Приведи її до нас.
Переклад субтитрів: Тарас Малкович