‎Fiul meu mi-a arătat un videoclip.
‎Era cu un ticălos ‎și un ciobănesc anatolian.
‎Îl chinuia. Îl bătea și lovea.
‎Rasa aceea are o mușcătură ‎foarte puternică.
‎Deci, dacă voia, ‎câinele l-ar fi putut face bucăți.
‎Dar nu i se opunea.
‎De ce?
‎Fiindcă oamenii sunt cruzi.
‎Dar noi, nu.
‎El e baziliscul care ne va salva?
‎Își ferecă semenii…
‎Doar ca să protejeze un om.
‎Vorbești despre dreptate ‎și despre cruzimea oamenilor.
‎Voi nu sunteți cruzi?
‎Șahsu e inocentă.
‎Nu știe nimic.
‎Eu nu știu nici ce s-a întâmplat aseară. ‎Nu mai lucrez pentru alții!
‎Eu atât știu.
‎Ea se trezește, Maran.
‎A vorbit Miraç?
‎Da.
‎Totul e mai tulbure decât credeam.
‎Toată lumea e plină de ură.
‎Dușmani. Trădători.
‎Asta e moștenirea lui Șahmaran ‎pentru mine?
‎Chiar vi se pare firesc?
‎Bine. Hai s-o luăm pas cu pas!
‎E în regulă cu Șahsu? ‎Sper că nu bănuiește nimic.
‎Deocamdată, nu. Dar nu știu ‎cât timp o mai pot proteja.
‎Ne vom ocupa de asta.
‎Nu-ți face griji!
‎Tu ai grijă de Șahsu!
‎„Să am grijă”?
‎Mușcătură de șarpe. Maran a supt veninul.
‎- Va lăsa o urmă. ‎- Dacă ne grăbim, n-o să lase.
‎Bazin… Era un bazin.
‎Fetele au spus ceva, dar…
‎Nu îmi amintesc.
‎Asta e tot deocamdată.
‎Bună!
‎Sunt vecina voastră, Șahsu.
‎N-am avut ocazia să ne cunoaștem. ‎Am vrut să vă salut.
‎Prăjitură cu stafide?
‎Ce casă elegantă aveți!
‎Mulțumesc.
‎Am auzit că ați avut grijă de mine aseară.
‎M-a mușcat un șarpe.
‎Sper că te simți mai bine. ‎Pe aici se întâmplă des.
‎Da, asta mi-a spus și Maran.
‎Mă simt bine, de fapt.
‎Oare că ar trebui totuși ‎să mă duc la spital?
‎Hai să vedem!
‎Doare?
‎Nu.
‎Nu e infectată.
‎- Ai avut grețuri? Febră? Altceva? ‎- Nu.
‎M-am speriat doar.
‎Sigur, voi sunteți obișnuiți ‎cu șerpii, nu ca mine.
‎Dacă era veninos, am fi știut. ‎Nu-ți face griji!
‎Oare cine e mai veninos?
‎Scuză-mă, vorbeai cu mine?
‎Ziceam să nu ai prejudecăți.
‎Doar pentru că e un șarpe, ‎nu înseamnă că va fi veninos.
‎Destul despre șerpi!
‎Vreau să vă spun ceva.
‎Șahsu a susținut o prezentare grozavă ‎la facultate deunăzi.
‎Va urma și alt simpozion?
‎Da, deși poate nu unul detaliat.
‎Minunat!
‎Cât o să predai aici?
‎Cam un semestru.
‎Și după aceea?
‎Nu știu.
‎Probabil că o să plec.
‎Nu voi avea niciun motiv ‎să rămân aici.
‎Prăjitură?
‎Crezi în medicina alternativă?
‎De exemplu?
‎Nu știu.
‎Am auzit că apa ajută ‎la mușcăturile de șarpe.
‎Adică, să fii în apă.
‎E doar o superstiție.
‎Ești un clasicist în medicină.
‎Să zicem că e tradiționalist.
‎Așa e tata în toate privințele.
‎Da. Îmi dau seama ‎după stilul casei voastre.
‎E foarte interesantă și frumoasă.
‎Și tu?
‎Ce fel de tablouri pictezi?
‎De unde știi că pictez?
‎Ai vopsea pe mâini.
‎Îmi place stilul liber.
‎Pictez ce vreau eu.
‎Înțeleg.
‎V-am cam ținut de vorbă.
‎Ar trebui să plec.
‎Mă bucur că v-am cunoscut.
‎Am un curs. Să nu întârzii.
‎Te conduc eu.
‎Pe curând!
‎Dă-mi voie să te ajut!
‎Mulțumesc.
‎Hare!
‎Diba!
‎Își amintește.
‎Da, stăpâne?
‎Ce vrei, Salih?
‎Nimic, stăpâne.
‎Mă duc diseară cu Medine la munte. ‎Voiam să-ți spun.
‎Ai montat încuietoare?
‎Sunt ocupat, Salih. Ajunge!
‎Te sun după curs.
‎Așteaptă!
‎- Pe curând! ‎- Pe curând!
‎- Te duci la facultate? ‎- Da.
‎Te duc eu.
‎Mulțumesc.
‎Avem o problemă.
‎Își amintește.
‎Mi-a văzut desenele. Asta o fi?
‎Nu, se întâmplă ceva.
‎De ce a apărut aici din senin?
‎De ce azi? E straniu.
‎Și a pus întrebări ciudate.
‎Șahsu își amintește că a fost cu noi ‎în casa asta aseară. Punct.
‎- Ce își amintește, mai exact? ‎- Frânturi. Nu văd clar.
‎Nu pot fi sigură.
‎Înțeleg.
‎Unde te duci, Maran?
‎Șahsu n-o să renunțe. ‎Trebuie să vorbesc cu ea.
‎Așteaptă un pic! Vino aici!
‎Futu-i! Năpârlești.
‎Poftim?
‎Nu!
‎E momentul?
‎Nu.
‎Îți sunt afectați hormonii.
‎Din cauza lui Șahsu.
‎- În halul ăsta nu te poți duce. ‎- O să rezist.
‎Șahsu e deja suspicioasă. ‎Va fi evident că ești slăbit.
‎- Spune-i lui Cihan să vadă de Șahsu! ‎- Nu.
‎Am spus că rezist.
‎Mă descurc. Nu vă temeți!
‎- Ai grijă! ‎- Stați liniștiți!
‎- Sună-l pe Cihan! ‎- Bine.
‎Ai dormit bine azi-noapte?
‎Da.
‎Tu?
‎Și eu.
‎Pentru ce sunt astea?
‎Bei fiertura de frunze.
‎Ajută dacă ai insomnie.
‎Știi cum nu facem unele lucruri, ‎chiar dacă sunt simple?
‎Lucrurile alea ne arată ceva.
‎Uite, tu, de pildă!
‎Nu ceri ajutor.
‎Știu că ai probleme cu somnul.
‎Am discutat asta.
‎Suferim de aceeași problemă.
‎Vorbește cu mine!
‎În ultima vreme…
‎nu am mai avut somnambulism.
‎Dar aseară, da?
‎Da.
‎Și eu.
‎Unde te-ai trezit?
‎În grădină.
‎Tu?
‎Eu eram în casă.
‎Repede. S-ar putea întoarce.
‎Dacă ne vede, o dăm în bară.
‎E o nebunie ce facem.
‎Îți jur că e ceva ciudat ‎cu floarea asta.
‎E o vrăjitorie.
‎O să te bată Dumnezeu, Salih! ‎Nu spune asta!
‎Dar e incredibil.
‎Uită-te! Era o sămânță putredă.
‎După doar câteva zile, ‎e plină de trandafiri.
‎Doamne ajută!
‎Haide!
‎O să ne ajute Allah și pe noi, nu?
‎Termină, superstițios smintit!
‎Fată! Domnul ne va da un copil, nu?
‎- Dacă nu termini, o pățești! ‎- Dragă!
‎- Dăm de belea dacă se întoarce. ‎- Ești frumoasă!
‎- Acum am îngropat amuleta. ‎- Se întoarce.
‎- Nu-mi pasă. ‎- Salih, termină!
‎În regulă!
‎Cine e Șahmaran?
‎O femeie-șarpe, doamnă.
‎Dar ce fel de personaj e?
‎E o femeie înțeleaptă, cu puteri ‎supranaturale. Le sacrifică pentru iubire.
‎Ai perfectă dreptate.
‎E generoasă până la moarte ‎față de Camsap, cel care o trădează.
‎Șahmaran își dăruiește ‎infinita înțelepciune bărbatului iubit.
‎Dar de ce credeți ‎că încă ne amintim de această poveste?
‎E posibil ca femeile din Anatolia ‎să se identifice cu generozitatea ei?
‎Pentru că turcoaicele sunt altruiste. ‎Nene Hatun, Halide Edib…
‎Sunt considerate sacre ‎datorită altruismului lor.
‎Doamnă, despre ce vorbim azi?
‎Discutăm exemple de mitologie ‎în lucrările de psihologie.
‎Iar aceasta e o figură mitologică ‎importantă în regiune.
‎Da, acesta e tema. Documentați-vă!
‎Dar vreau să vă concentrați ‎pe aspectele de gen.
‎Ce roluri duale au mai primit ‎femeile în istorie?
‎Ce paralele găsiți ‎între mitul lui Șahmaran și acele roluri?
‎Literatură orală sau scrisă… ‎Aduceți-mi orice găsiți!
‎Mâine!
‎- Mâine? ‎- Nu putem termina până mâine.
‎Ce știe? Ce a văzut?
‎Diba! Nu înseamnă nimic. ‎Nu-și dă seama nimeni.
‎Nu cred că bănuiește nimic.
‎Unele surse o numesc ‎„o formă primitivă de psihologie”.
‎N-are nimic. Își predă cursul.
‎Mai întâi, spuneți-mi ‎dacă știți ceva despre mitul lui Șahmaran.
‎Ea e un șarpe.
‎Ba bănuiește ceva.
‎Locuiți aici, dar nu cunoașteți ‎mitul lui Șahmaran?
‎Frumosule!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ai chef de școală?
‎Dar ai terminat trei clase, nu?
‎Sau patru? Câte erau?
‎N-am nimic cu tine, Cihan.
‎Nu poți avea nimic cu mine.
‎Dimpotrivă, ai nevoie de mine.
‎Mă descurc singur.
‎Nu e prima oară.
‎Cu asta nu te descurci.
‎Tu știi ce temă le-a dat Șahsu tuturor?
‎Șahmaran.
‎Tu ești, înțelegem.
‎Ești cel mai important.
‎Doar tu ai un cuvânt de spus. ‎Totul este al tău.
‎Inclusiv Șahsu.
‎Dar ține minte!
‎Adevărul e crucial, Maran.
‎Când se va afla, o să ai nevoie de mine.
‎Nu fi timid! Poți să mă suni.
‎Maran!
‎Mi-ai făcut o surpriză?
‎Dacă ai timp liber.
‎Ce vrei de la mine?
‎Dacă-ți spun, fugi.
‎Nu mă subestima! Încearcă!
‎Fie.
‎Te voi face…
‎regina tărâmului meu.
‎Vorbesc serios.
‎Despre ce surpriză e vorba?
‎Am să-ți spun ceva.
‎Bine.
‎Măi să fie!
‎Ce e cu locul ăsta?
‎Ce loc frumos!
‎Unde s-au dus? Nu ți-a spus?
‎De unde să știu?
‎A luat-o cu el și gata.
‎Cum arăta fratele meu?
‎Cum arată de obicei.
‎De ce ai lăsat-o să meargă? ‎Trebuia să o fi oprit cumva.
‎Șahsu nu e genul. Nici tu nu ești.
‎Nu te mai preface că ești!
‎Maran are numărul meu. ‎Dacă apare ceva, mă sună.
‎Acum sunt ocupat.
‎Bei ceva?
‎Sigur.
‎- Eu beau vin. ‎- Bine.
‎Avem un trecut comun, Șahsu.
‎E un fel de vendetă.
‎Vendetă?
‎- În ziua de azi? ‎- A început cu strămoșii noștri.
‎Încă înainte de taică-meu.
‎Nimeni nu-și amintește ‎cum a început.
‎De aceea a murit mama.
‎A fost ucisă?
‎Într-un fel, da.
‎Tatei i s-a părut prea riscant, ‎din cauza vendetei,
‎și nu a dus-o pe mama la spital.
‎Asta, deoarece eu aș fi fost ținta, ‎ca primul născut în familie.
‎I s-a părut riscant.
‎În fine, mama a născut aici, singură.
‎A pierdut mult sânge.
‎Restul ți-l imaginezi.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Cu timpul, tata a devenit mai strict.
‎Nu putea uita acel episod.
‎După patru sau cinci ani, s-a recăsătorit. ‎Dar femeia n-a rezistat și a plecat.
‎Era mama Dibei și a lui Bike. ‎Acest trecut ne bântuie în continuare.
‎Întotdeauna e o amenințare, un pericol.
‎De aceea, fetele au crescut izolate. ‎Probabil ai remarcat.
‎Doar Diba e un pic extrovertită.
‎Celelalte sunt mai…
‎ciudate.
‎Nu.
‎De fapt, nu sunt ciudate.
‎Sunt dulci.
‎Aseară m-au pus într-un bazin?
‎Îți amintești?
‎Un pic.
‎E doar o superstiție.
‎Ca să curețe veninul mai bine.
‎Credeau că te ajută.
‎De ce nu mi-ai spus?
‎Șahsu, nu vezi ‎că semănăm cu familia Addams?
‎Uitaseși, n-am vrut să te copleșesc.
‎Deci…
‎Ce s-a întâmplat?
‎Cu vendeta aceea.
‎Eram copilul cel mai de preț.
‎Ca băiat, trebuia să fiu protejat.
‎Tata m-a trimis în străinătate.
‎Am studiat la Praga. A fost ‎doar un pretext ca să scap de aici.
‎Nu m-am întors mult timp.
‎M-am dus în diferite orașe.
‎Diferite locuri.
‎Sperând să se termine.
‎Dar n-a fost așa.
‎Încă n-am început să trăiesc.
‎Poate voia să te ajute.
‎Crezi?
‎Eu nu cred.
‎Nu știu dacă se gândește la mine ‎sau la vechea vendetă.
‎„‎Nu susțin și nu aprob acest conflict.”
‎Mă rog, așa a spus el.
‎„Ești prea prețios ca să riscăm.”
‎„Fac toate astea ‎fiindcă te iubesc, fiule.”
‎Și i-am spus…
‎Iubirea îți aduce necazuri.
‎Uite, trădarea, de pildă.
‎Ca să poți trăda pe cineva,
‎mai întâi trebuie să-l iubești.
‎De unde știi asta?
‎Poate că povestea mea ‎e exact opusul poveștii tale.
‎La mine…
‎tata a părăsit-o pe mama.
‎Înainte să mă fi născut.
‎Biata femeie! Ce ghinion a avut!
‎Fiindcă și tatăl ei a părăsit-o.
‎Faimosul nene Davut.
‎N-am aflat niciodată de ce a plecat.
‎Nici acum nu știm.
‎Mama mea
‎i-a dus dorul tatălui ei
‎toată viața.
‎I-a simțit absența. Îl striga întruna.
‎Voia doar să știe de ce.
‎„De ce m-ai părăsit, tată?”
‎Atâta tot.
‎Mi-am petrecut…
‎toată copilăria ‎privind-o pe mama cum suferă.
‎Era persoana mea favorită.
‎Dar mi-am promis un lucru.
‎Nu aveam să fiu ca ea.
‎Nu aveam să fiu ‎lăsată în urmă, abandonată.
‎Asta nu e o problemă pentru mine.
‎Nu mă pot duce nicăieri.
‎Întâmplarea face ‎că toți cei din familia mea au fugit.
‎Iar cei dintr-a mea au rămas.
‎Deci, e rândul meu?
‎Da.
‎Șahsu!
‎Uite ce e!
‎Dacă într-o zi…
‎se întâmplă ceva rău, ce nu pot controla
‎Dacă lucrurile o iau razna…
‎Nu te teme!
‎Atunci te voi părăsi. Îți promit.
‎Mă întorc imediat.
‎Scuză-mă!
‎Fir-ar să fie!
‎Ți-e foame?
‎Nu-mi spune că te pricepi și la gătit!
‎Nu. Fac un sendviș cald.
‎Sigur, vreau și eu.
‎Ce s-a întâmplat?
‎N-am avut semnal, ‎dar tocmai am primit un mesaj.
‎E o problemă la depozit. ‎Trebuie să plecăm. Stingi tu focul?
‎Eu îi sun și mă întorc. Tu stinge focul.
‎Vino imediat aici!
‎Trimite-mi localizarea!
‎Șahsu!
‎Maran? Aici sunt.
‎- Te simți bine? ‎- Da. Putem pleca.
‎- S-a întâmplat ceva? ‎- Nu, e în regulă. Putem pleca.
‎Bine.
‎Nu!
‎Nu te atingi de Șahsu.
‎Nu am nevoie de ea.
‎Am nevoie de tine.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nimic.
‎Știi când ți-am spus că nu pot pleca?
‎Da.
‎Să zicem că aș lua-o ‎în direcția opusă casei mele.
‎Și că am pleca de aici. Noi doi.
‎Ai veni cu mine?
‎Tu glumești?
‎Șahsu.
‎Nu știi unele lucruri despre mine.
‎S-ar putea să nu-ți placă.
‎Nici tu nu știi totul despre mine.
‎Tu vorbești serios?
‎În fine…
‎Te sun mai târziu.
‎Bine.
‎Și o să mă gândesc.
‎Dacă vin cu tine.
‎A venit.
‎Maran!
‎- Încet! ‎- Dați-mi voie să vă ajut!
‎- Țineți-l, fetelor! ‎- Ușurel!
‎Bine, tu prima.
‎Ușurel!
‎Încet, dragule.
‎- Diba, pregătește apa. Haide! ‎- Bine.
‎- E în regulă. Haide! ‎- Am ajuns.
‎Cihan!
‎Nu e totul al lui Maran.
‎Dragule, e bine.
‎E în regulă, lasă!
‎Sunt aici, bine?
‎Șahsu!
‎O să avem grijă de Șahsu, bine?
‎Nu-ți face griji!
‎Șahsu!
‎Adu-ne-o tu, Cihan!
‎Adu-o la noi!
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu