‫הבן שלי הראה לי פעם סרטון באינטרנט.‬
‫היה שם איזה טיפוס‬ ‫עם כלב רועה טורקי ענק קשור בשרשרת.‬
‫הוא התעלל בכלב. הוא היכה אותו ובעט בו.‬
‫לרועה טורקי יש עוצמת נשיכה של 350 טון.‬
‫אז הכלב היה חזק מספיק‬ ‫כדי לקרוע אותו לגזרים אם היה רוצה.‬
‫אבל הוא לא התנגד לו.‬
‫למה?‬
‫כי בני אדם הם אכזריים.‬
‫אבל אנחנו לא.‬
‫אתה המאר שיציל אותנו?‬
‫כולא את בני מינו שלו…‬
‫כדי להגן על בת אדם.‬
‫אתה מדבר על צדק ועל האכזריות של בני האדם.‬
‫אתם לא אכזריים בעצמכם?‬
‫שאהסו לא עשתה כל רע.‬
‫היא לא יודעת כלום.‬
‫גם אני לא! אני אפילו לא יודע‬ ‫מה קרה אתמול בלילה.‬
‫אני לא עובד אצל אף אחד!‬
‫אני רק יודע ש…‬
‫היא מתעוררת, מראן.‬
‫- שאהמראן -‬
‫מיראץ' דיבר?‬
‫הוא דיבר.‬
‫המצב בחוץ סוער יותר מכפי שחשבתי.‬
‫כולם מלאים שנאה.‬
‫אויבים. בוגדים.‬
‫זאת המורשת ששאהמראן הורישה לי?‬
‫זה באמת נראה לכם הגיוני?‬
‫טוב, בוא נלך שלב שלב.‬
‫הכול בסדר עם שאהסו?‬ ‫היא לא חושדת בדבר, נכון?‬
‫בינתיים לא. אבל אני לא יודע‬ ‫כמה עוד אוכל להגן עליה.‬
‫ננקוט בצעדים נוספים.‬
‫אל תדאג.‬
‫רק תשמור על שאהסו.‬
‫"לשמור"?‬
‫הכשת נחש. מראן מצץ את הארס החוצה.‬
‫זה ישאיר סימן.‬ ‫-לא אם נמהר.‬
‫בריכה… היתה בריכה.‬
‫הבנות אמרו משהו, אבל…‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫זה הכול בינתיים.‬
‫שלום!‬
‫שלום.‬
‫אני השכנה שלכם, שאהסו.‬
‫עוד לא יצא לנו להיפגש,‬
‫אז רציתי לומר שלום.‬
‫אתם אוהבים עוגת צימוקים?‬
‫הבית שלכם מעוצב ממש יפה.‬
‫תודה רבה.‬
‫שמעתי שטיפלת בי אתמול בלילה?‬
‫נחש הכיש אותי אתמול.‬
‫מקווה שאת מרגישה טוב יותר.‬
‫זה קורה כאן הרבה.‬
‫כן, זה גם מה שמראן אמר לי.‬
‫האמת שאני בסדר. אני מרגישה מצוין.‬
‫אתה חושב שעדיין כדאי שאלך לבית החולים?‬
‫תני לי להסתכל.‬
‫זה כואב?‬
‫לא.‬
‫אין זיהום.‬
‫יש לך בחילות? חום? דברים חריגים אחרים?‬
‫לא.‬
‫פשוט נבהלתי.‬
‫אתם רגילים כאן לנחשים, אבל אני לא.‬
‫אם זה היה נחש ארסי, היינו כבר יודעים.‬ ‫אל דאגה.‬
‫מעניין מי ארסי יותר.‬
‫סליחה, אמרת לי משהו?‬
‫התכוונתי שדעות קדומות זה לא דבר טוב.‬
‫זה שהוא נחש לא אומר בהכרח שהוא ארסי.‬
‫בואו נפסיק לדבר על נחשים.‬
‫יש לי משהו לומר לכם.‬
‫שאהסו העבירה הרצאה ממש מעולה באוניברסיטה.‬
‫יהיה סימפוזיון נוסף?‬
‫אולי לא סימפוזיון מקיף, אבל כן.‬
‫מגניב.‬
‫כמה זמן תלמדי פה?‬
‫סמסטר אחד.‬
‫ואחרי זה?‬
‫לא יודעת.‬
‫אני מניחה שאעזוב.‬
‫לא תהיה לי סיבה להישאר כאן.‬
‫עוגה?‬
‫אתה מאמין ברפואה אלטרנטיבית?‬
‫כמו מה למשל?‬
‫לא יודעת.‬
‫שמעתי שמים עוזרים להכשות נחשים.‬
‫כלומר, להיות במים.‬
‫זה הכול אמונות טפלות.‬
‫אז אתה דוגל ברפואה הקלאסית.‬
‫בואי נגיד שהוא מסורתי.‬
‫אבא מסורתי בקשר לכל דבר.‬
‫כן.‬
‫אני רואה לפי הסגנון של הבית.‬
‫הוא ממש מעניין ואסתטי.‬
‫מה איתך?‬
‫איזה מין ציורים את מציירת?‬
‫איך את יודעת שאני מציירת?‬
‫יש לך צבע על הידיים.‬
‫אני מציירת בסגנון חופשי.‬
‫אני מציירת מה שבא לי.‬
‫אז בסדר.‬
‫שאלתי מספיק שאלות.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫היה לי נעים מאוד לפגוש את כולכם.‬
‫יש לי שיעור. לא כדאי שאאחר.‬
‫אלווה אותך החוצה.‬
‫להתראות.‬
‫תני לי לעזור לך.‬
‫תודה.‬
‫הארה!‬
‫דיבה!‬
‫היא זוכרת.‬
‫בוס?‬
‫מה אתה רוצה, סאלי?‬
‫שום דבר, בוס.‬
‫מדינה ואני עולים הערב להרים, רציתי שתדע.‬
‫שמת מנעול על הדלת?‬
‫אני ממש עסוק, סאלי. מספיק.‬
‫אתקשר אליך אחרי השיעור.‬
‫חכי.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫את הולכת לאוניברסיטה?‬
‫כן.‬
‫אני אקח אותך.‬
‫תודה.‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫היא זוכרת.‬
‫היא ראתה את הציורים שלי.‬
‫לא, משהו קורה כאן.‬
‫למה היא צצה כאן פתאום?‬
‫למה היום? זה רנדומלי.‬
‫והיא שאלה שאלות משונות.‬
‫שאהסו זוכרת שהיא היתה‬ ‫בבית הזה איתנו אתמול בלילה. נקודה.‬
‫מה היא זוכרת בדיוק?‬
‫היא זוכרת חלקים. קשה לי לראות בבהירות.‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫אני מבין.‬
‫מראן, לאן אתה הולך?‬
‫שאהסו לא תרפה מזה. אני צריך לדבר איתה.‬
‫חכה רגע. בוא הנה.‬
‫לעזאזל. אתה משיל.‬
‫מה?‬
‫אוי לא.‬
‫זה הזמן בשנה?‬
‫לא.‬
‫זה כי ההורמונים שלך הושפעו.‬
‫בגלל שאהסו.‬
‫לא תוכל ללכת במצב הזה.‬
‫אני אסתדר.‬
‫שאהסו חושדת גם כך, מראן.‬
‫יהיה ברור שאתה חלש יותר.‬
‫תתקשר לג'יהאן. הוא יוכל לדאוג לשאהסו…‬ ‫-לא מתקשרים לאף אחד.‬
‫אמרתי שאסתדר.‬
‫אל תדאגו.‬
‫תיזהר.‬ ‫-אל תדאגו.‬
‫תתקשרי לג'יהאן.‬
‫בסדר.‬
‫ישנת טוב אתמול בלילה?‬
‫כן.‬
‫ואתה?‬
‫אני גם.‬
‫בשביל מה הפרחים?‬
‫מרתיחים את העלים ושותים את זה.‬
‫זה עוזר לנדודי שינה.‬
‫יודע איך יש דברים שאנחנו לא מצליחים לעשות‬ ‫אפילו שהם פשוטים?‬
‫הדברים האלה מלמדים אותנו משהו.‬
‫ניקח אותך, לדוגמה.‬
‫אתה לא מסוגל לבקש עזרה.‬
‫אני יודעת שאתה מתקשה לישון.‬
‫דיברנו על זה. ‬
‫שנינו סובלים מאותה בעיה.‬
‫דבר איתי.‬
‫לאחרונה…‬
‫הפסקתי ללכת מתוך שינה.‬
‫אבל אתמול זה קרה?‬
‫כן.‬
‫גם לי זה קרה.‬
‫איפה התעוררת?‬
‫בגינה.‬
‫ואת?‬
‫הייתי בבית.‬
‫תמהר. הוא עלול לחזור.‬
‫אם הוא יראה אותנו זה הסוף שלנו.‬
‫יצאנו מדעתנו כנראה.‬
‫אני נשבע לך שמשהו מוזר עם הפרח הזה.‬
‫זה איזה כישוף.‬
‫אלוהים יכה בך, סאלי. אל תגיד את זה.‬
‫זה לא ייאמן.‬
‫תסתכלי. זה היה זרע רקוב, לא יותר.‬
‫חלפו כמה ימים, ועכשיו יש פה שיח ורדים.‬
‫אלוהים, בבקשה.‬
‫בוא נלך.‬
‫נקווה שאלוהים יברך גם אותנו, נכון?‬
‫די כבר להאמין באמונות טפלות.‬
‫מותק. אלוהים יעניק לנו תינוק, נכון?‬
‫תפסיק או שזה יעלה לך ביוקר.‬ ‫-חמודה שלי.‬
‫נהיה בצרות אם הוא יחזור.‬ ‫-את כזאת יפה.‬
‫קברתי את הקמע שלנו.‬ ‫-הוא יחזור!‬
‫לא אכפת לי.‬ ‫-די כבר, סאלי, או ש…‬
‫- ‬‫שאהמראן‬‫ -‬
‫בסדר.‬
‫מי זו שאהמראן?‬
‫אשת נחש, המרצה.‬
‫אבל איזו דמות היא?‬
‫היא אישה בעלת חוכמה וכוחות על-טבעיים.‬
‫אבל היא מקריבה הכול למען אהבה.‬
‫אתם צודקים בהחלט.‬
‫היא ממשיכה להיות נדיבה כלפי זה שבגד בה,‬ ‫צ'מסאפ, אפילו בשעת מותה.‬
‫שאהמראן היא דמות שמרעיפה מחוכמתה האינסופית‬ ‫על האיש שהיא אוהבת.‬
‫אבל למה לדעתכם הסיפור הזה מסופר עד היום?‬
‫יכול להיות שאישה באנטליה‬ ‫מסוגלת להזדהות עם הנדיבות הזו שלה?‬
‫כי נשים טורקיות הן נדיבות.‬
‫ננה האטון, האלידה אדיפ…‬
‫כולן נחשבות מקודשות בזכות האלטרואיזם שלהן.‬
‫המרצה, מה הנושא שלנו היום?‬
‫אנחנו דנים בדוגמאות מיתולוגיות‬ ‫בספרות פסיכולוגית.‬
‫וזו אחת הדמויות המיתולוגיות‬ ‫החשובות ביותר באזור הזה.‬
‫כן, זו המטלה שלכם. תערכו מחקר.‬
‫אבל אני רוצה שתעשו זאת תוך התמקדות במגדר.‬
‫מהם חלק מהתפקידים הדואליסטים‬ ‫שנשים מילאו בהיסטוריה?‬
‫מה משותף לסיפור שאהמראן ולתפקידים הללו?‬
‫ספרות כתובה או שבעל פה…‬ ‫תביאו לי כל מה שתמצאו.‬
‫עד מחר.‬
‫מחר?‬ ‫-לא נספיק עד מחר!‬
‫מה היא יודעת? מה היא ראתה?‬
‫בחייך, דיבה. זה לא מוכיח כלום.‬
‫מי היה עולה על זה?‬
‫אני לא חושב שהיא חושדת.‬
‫יש אפילו מקורות שרואים בזה‬ ‫צורה פרימיטיבית של פסיכולוגיה.‬
‫לא, היא בסדר. היא מלמדת את הכיתה.‬ ‫-אז קודם, ארצה לשאול אתכם:‬
‫מה ידוע לכם על סיפור שאהמראן?‬
‫טוב, היא אשת נחש…‬
‫היא כן חושדת.‬
‫אתם חיים כאן,‬ ‫ועדיין לא יודעים כלום על סיפור שאהמראן?‬
‫היי, חתיך.‬
‫מה יש?‬
‫התחלת להתעניין בלימודים פתאום?‬
‫יש לך שלושה תארים, לא?‬
‫אולי ארבעה? תזכיר לי כמה?‬
‫אין לי בעיה איתך, ג'יהאן.‬
‫לא צריכה להיות לך בעיה איתי.‬
‫להפך. אתה צריך אותי.‬
‫אוכל לטפל בזה לבד.‬
‫זאת לא פעם ראשונה.‬
‫לא תוכל לטפל בכלום.‬
‫רוצה לדעת איזה שיעורי בית‬ ‫שאהסו נתנה כרגע לכולם?‬
‫שאהמראן.‬
‫כן, אנחנו מבינים.‬
‫אתה הכי חשוב.‬
‫לאף אחד אחר אין מילה.‬
‫אתה מחליט הכול.‬
‫כולל לגבי שאהסו.‬
‫אבל תזכור.‬
‫האמת חשובה, מראן.‬
‫תצטרך את עזרתי כשהיא תצא לאור.‬
‫אל תתבייש. תוכל להתקשר אליי.‬
‫מראן!‬
‫באת לעשות לי הפתעה?‬
‫אם יש לך זמן פנוי.‬
‫איך אוכל לעזור לך?‬
‫היית בורחת אם היית יודעת.‬
‫אל תמעיט בערכי. תנסה.‬
‫בסדר.‬
‫אני…‬
‫אהפוך אותך למלכת הממלכה שלי.‬
‫אני רצינית.‬
‫מה ההפתעה?‬
‫יש לי דברים לספר לך.‬
‫אוקיי.‬
‫וואו.‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫ממש מקסים פה.‬
‫לאן הם הלכו? הם לא אמרו לך?‬
‫מאיפה לי לדעת?‬
‫הוא פשוט לקח אותה.‬
‫איך הוא נראה?‬
‫איך שהוא אמור להיראות.‬
‫למה נתת לה ללכת?‬
‫היית צריך למצוא תירוץ ולעצור אותה.‬
‫שאהסו היא לא ילדה קטנה. ואת גם לא.‬
‫תפסיקי להתנהג ככה.‬
‫נתתי למראן את המספר שלי.‬ ‫הוא יתקשר אליי אם משהו יקרה, טוב?‬
‫אני עסוק עכשיו.‬
‫תרצי לשתות משהו?‬
‫בטח.‬
‫יש לי יין.‬ ‫-בסדר.‬
‫יש לנו היסטוריה, שאהסו.‬
‫מעין סכסוך דמים.‬
‫סכסוך דמים?‬
‫בימינו?‬
‫זה התחיל עם אבות אבותינו.‬
‫אפילו לפני התקופה של אבי.‬
‫אף אחד אפילו לא זוכר איך זה התחיל.‬
‫זו הסיבה שאמא שלי מתה.‬
‫היא מתה בגלל זה?‬
‫בערך.‬
‫אבא שלי חשב שזה מסוכן מדי,‬ ‫בגלל הסכסוך,‬
‫ולא לקח אותה לבית החולים.‬
‫כי בתור הבן הראשון במשפחה,‬
‫הייתי עלול להפוך למטרה.‬
‫הוא חשב שזה מסוכן.‬
‫אז אמא שלי ילדה אותי כאן לבדה.‬
‫היא איבדה דם רב.‬
‫את יכולה לדמיין את השאר.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אבא שלי נעשה קפדן יותר עם הזמן.‬
‫הוא לא הצליח להשאיר את העבר מאחוריו.‬
‫הוא נישא מחדש אחרי חמש שנים.‬
‫אבל אשתו לא יכלה לסבול את כל זה ועזבה.‬
‫היא האמא של דיבה וביקה.‬
‫העבר ממשיך לרדוף אותנו.‬
‫תמיד יש איום כלשהו, סכנה כלשהי.‬
‫זו הסיבה שהבנות גדלו בבידוד.‬
‫בטח שמת לב.‬
‫רק דיבה מעט חברותית יותר.‬
‫האחרות קצת…‬
‫מוזרות.‬
‫לא.‬
‫הן לא מוזרות, האמת.‬
‫הן מתוקות.‬
‫הן הכניסו אותי לבריכה אתמול בלילה?‬
‫את זוכרת את זה?‬
‫קצת.‬
‫זו סתם אמונה טפלה.‬
‫הן רצו לנקות את הארס טוב יותר.‬
‫הן חשבו שזה יעזור לך.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫שאהסו, את לא רואה שאנחנו כמו משפחת אדמס?‬
‫לא זכרת, אז לא רציתי להציף אותך.‬
‫אז…‬
‫מה קרה?‬
‫עם סכסוך הדמים הזה.‬
‫הייתי ילד חשוב מאוד.‬
‫בתור בן, היה צריך להגן עליי.‬
‫אבא שלי שלח אותי לחו"ל.‬
‫למדתי בפראג.‬
‫האוניברסיטה היתה רק תירוץ לברוח מכאן.‬
‫לא חזרתי הנה במשך זמן רב.‬
‫עברתי בין ערים שונות.‬
‫מקומות שונים.‬
‫קיוויתי שיום אחד זה ייגמר.‬
‫אבל זה לא נגמר.‬
‫אז החיים שלי אף פעם לא התחילו באמת.‬
‫אולי הוא רצה לעזור לך.‬
‫את חושבת?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אני לא יודע אם אכפת לו ממני‬ ‫או מהסכסוך הישן הזה.‬
‫אני לא תומך בקונפליקט הזה.‬
‫בכל מקרה, זה מה שהוא אמר.‬
‫"אתה חשוב מדי מכדי לסכן אותך.‬
‫"כל מה שאני עושה,‬ ‫אני עושה כי אני אוהב אותך, בן."‬
‫ואני אמרתי לו…‬
‫שהאהבה מסבכת אותך בצרות.‬
‫תחשוב על בגידה.‬
‫כדי להיות מסוגל לבגוד במישהו,‬
‫אתה צריך לאהוב אותו קודם.‬
‫מאיפה לך?‬
‫אולי כי הסיפור שלי בדיוק הפוך משלך.‬
‫אבא שלי…‬
‫עזב את אמא שלי.‬
‫לפני שנולדתי.‬
‫האישה האומללה, היה לה כזה מזל ביש.‬
‫כי גם אבא שלה עזב אותה.‬
‫מר דאבוט המפורסם.‬
‫אף פעם לא גילינו למה הוא עזב.‬
‫זו עדיין תעלומה.‬
‫אמא שלי…‬
‫התגעגעה לאבא שלה…‬
‫כל החיים שלה.‬
‫היא חשה בהיעדרותו.‬ ‫היא המשיכה לקרוא לו.‬
‫היא רק רצתה לדעת למה.‬
‫"למה עזבת אותי, אבא?"‬
‫זה הכול.‬
‫במשך…‬
‫כל הילדות שלי, ראיתי את אמא שלי סובלת.‬
‫היא היתה האדם האהוב עליי.‬
‫אבל הבטחתי לעצמי.‬
‫הבטחתי שלא אהיה כמוה.‬
‫שלא אהיה מישהי שנשארת מאחור, שנוטשים אותה.‬
‫לי אין שום בעיה עם זה.‬
‫אני לא יכול ללכת לשום מקום.‬
‫ואני במקרה מגיעה ממשפחה של נוטשים.‬
‫ואני ממשפחה של נשארים.‬
‫אז הכדור במגרש שלי?‬
‫כן.‬
‫שאהסו.‬
‫תראי.‬
‫אם יבוא יום…‬
‫שבו יקרה משהו שאני לא רוצה בו‬ ‫אבל שלא בשליטתי…‬
‫אם המצב יידרדר…‬
‫אל תדאג.‬
‫אני אעזוב אותך באותו היום. אני מבטיחה.‬
‫אני כבר חוזר, בסדר?‬
‫מצטער.‬
‫לעזאזל.‬
‫את רעבה?‬
‫אל תגיד שאתה גם יודע לבשל.‬
‫אני רק אכין טוסטים עם גבינה.‬
‫בטח, אשמח.‬
‫מה קרה?‬
‫לא היתה קליטה קודם,‬ ‫ואני רק עכשיו רואה את ההודעה הזאת.‬
‫יש בעיה במחסן. אנחנו צריכים ללכת.‬
‫תוכלי לכבות את האש, שאהסו?‬
‫אני מתקשר אליהם וכבר חוזר. רק תכבי את האש.‬
‫אתה צריך לבוא הנה ומהר.‬
‫שלח לי את המיקום. אני בא.‬
‫שאהסו.‬
‫שאהסו?‬
‫שאהסו.‬
‫שאהסו!‬
‫מראן? אני פה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר. אפשר ללכת.‬
‫קרה משהו?‬ ‫-לא, הכול טוב. אנחנו יכולים ללכת.‬
‫בסדר.‬
‫לא!‬
‫אסור לנו לגעת בשאהסו.‬
‫אני לא צריך אותה.‬
‫אני צריך אותך.‬
‫מה קרה?‬
‫שום דבר.‬
‫זוכרת שאמרתי שאני לא יכול‬ ‫לעזוב את המקום הזה?‬
‫כן.‬
‫בואי נגיד שרציתי לנסוע לכיוון הפוך מהבית.‬
‫והיינו עוזבים.‬
‫אני ואת.‬
‫היית באה איתי?‬
‫אתה עובד עליי?‬
‫שאהסו.‬
‫יש דברים שאת לא יודעת עליי.‬
‫אולי לא תאהבי את מה שתראי.‬
‫ויש הרבה דברים שאתה לא יודע עליי.‬
‫אתה רציני?‬
‫כלומר…‬
‫אתקשר אלייך אחר כך.‬
‫טוב.‬
‫ואני אחשוב על זה.‬
‫אחשוב אם אבוא איתך.‬
‫הנה הוא.‬
‫מראן?‬
‫לאט לאט.‬ ‫-אני מחזיקה.‬
‫תחזיקו אותו, בנות.‬ ‫-תחזיקי. לאט.‬
‫טוב, תיכנסי ראשונה.‬
‫לאט.‬
‫לאט, יקירי.‬
‫דיבה, תכיני את המים. לכי.‬
‫זה בסדר, יקירי. תחזיק מעמד.‬ ‫-הגענו.‬
‫ג'יהאן.‬
‫מראן לא מחליט על הכול.‬
‫יקירי, זה בסדר.‬
‫זה בסדר. הכול בסדר.‬
‫אני כאן, בסדר?‬
‫שאהסו…‬
‫נדאג לה אחר כך, טוב?‬
‫אל תדאג.‬
‫שאהסו.‬
‫תביא אותה אלינו, ג'יהאן.‬
‫תביא אותה אלינו.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬