ТІНЬ І КІСТКА
Ватра, Нішо…
ЗА ТВОРАМИ ЛІ БАРДУГО
…Фружі.
Усі підсилені залишками кісток вашої матері.
Пам'ятаєш, коли твої рідні вперше привели тебе до мене,
яку ціну вони вимагали, коли дізналися, що ти ґриша.
Мабуть, тепер я можу повернути борг.
Я б заплатив у 100 разів більше.
Я завжди тебе цінував.
А тепер покажи мені.
Неймовірно. А решта?
Вони готові.
Ваші накази… дуже прості.
Убийте короля.
А слідопит?
Його існування ставить усе під загрозу.
Слідопита не торкнеться ніхто, окрім мене.
Зрозуміло?
Добре.
А звідки нам відомо, що він не пожертвував ще собою, щоб підсилити її?
На мою думку, вона радше помре, ніж дозволить цьому статися.
Мале!
Аліно!
Що швидше, то краще.
Я тебе знайшов.
Ти чомусь завжди знаходиш.
Ти мусиш пожертвувати собою під її мечем, інакше Каньйон залишиться.
А дівчина загине, щоб усіх урятувати.
Скажи, що ми знайдемо інший спосіб.
-Інший спосіб є. -Я завжди хотів лише тебе.
Визнай, ким ти є.
Увесь цей час…
Я знав, що мені щось подобалося в тобі.
Ні. Забирайся.
Ти справді вважаєш, що можеш цим керувати?
Я не вірю в це, що б це не було.
Я не затримаюсь.
Я лише прийшов сказати тобі, що є інший спосіб.
-Немає іншого способу. -Звісно, є.
Завжди є.
Ти нічого нікому не винен, Мале.
Ти можеш просто піти.
Зникнути.
Я вже колись пішов надто рано.
Пригадуєш?
Треба було залишитися.
Треба було зачекати, щоб волькра роздерла тебе на шматки.
Цього разу я не піду, доки не зникне Каньйон.
У тебе дурна звичка клеїти дурня і називати це геройством.
Що буде з нею, коли тебе не стане?
Коли тебе не буде, щоб її захистити.
Ти хоч думку про це можеш допустити?
Уся країна буде з нею.
І це буде потрібно ненадовго.
Бо в нас із тобою спільна не лише кров, брате.
Для нас обох час добігає кінця.
Тебе вбиває погань.
Що ж, тоді ти розумієш,
що мені втрачати нічого.
Лише тому, що в тебе нічого немає,
ти помреш на самоті.
А я помру в її обіймах.
Ти помреш тоді, коли я тебе вб'ю, брате.
Солодких снів.
Усі сили можна спрямувати на Кіріґана в Керамзіні.
Ми захопимо їх зненацька.
Аліно.
Ти чула, що я сказав про…
Найсильніші загони рушають на захист сиротинцю.
Перша армія вже кілька місяців його шукає.
У нас є повітряна перевага, це захопить їх зненацька.
Ми знаємо, на що здатні нічогої,
і не маємо жодних звісток про Воронів чи Меч Тіні.
Я піду сама.
Саме цього він хоче. Інакше нащо він обрав Керамзін?
-Він знає твої слабкості. -А я знаю його.
Зрештою він все ж довіриться і підпустить мене, і я його вб'ю.
Не треба ніким жертвувати, щоб покласти цьому край.
Підеш сама?
Ти знаєш, що це рішення неправильне.
То звідки ця ідея?
Розумієш, ми можемо врятувати всіх дітей у Керамзіні.
Крім одного.
Того, хто знайшов мене стільки років тому.
Задовго до того, як я дізналася, що Заклиначка, а він…
підсилювач.
Ти про що?
Це Мал.
Він Вогнептах.
Це не…
Він не може бути…
Якби ж я лише зупинилася.
Мене так притягувала сила.
Ти не могла знати, що це він.
Мене попереджали про наслідки, я просто…
Я ніколи не думала, що це… Це буде він.
Яка ж я була дурна.
Аліно.
Ми розберемося з Каньйоном пізніше.
Спершу треба розв'язати нагальну проблему.
Усі сили можна спрямувати на Кіріґана в Керамзіні.
Як і обіцяла.
Мабуть, удача не для Святих.
Мені шкода.
Обіцяй мені, Миколо,
що ти вцілієш у цій битві.
Хтось із нас мусить.
Перепрошую. Я не хотів заважати.
Ти не заважаєш. Заходь.
Є новини з фронту?
Сили Кіріґана укріпили позиції в Керамзіні.
Треба діяти. Швидко.
Те, що ти бачив між мною й Аліною…
Гаразд.
Коли востаннє ти розлучався зі своїм компасом?
Заклиначка Сонця важлива для мене, як і для всіх світлих душ у Равці.
Так, але не кожна світла душа з нею заручена.
Байдуже.
У її серці живе інший.
Я бажаю їй щастя.
Я сподіваюся, що колись, коли це жахіття буде позаду, так і буде.
Несправжній шлюб зі справжніми почуттями.
Майже комедія.
Майже.
Васов, Ільєва, Роменко. Ходіть з нами.
-Так, сер! -Так, сер!
Пригадуєш перший день, коли в битві в тебе влучила куля?
Просто сюди.
Хоч трохи лівіше, і цієї приємної розмови не було б.
Саме того дня я зрозумів, що ти станеш чудовим королем.
Чому?
Бо ти ніколи не втрачав надії.
Ти постійно жартував.
Равка гідна саме цього.
Короля, який не стуляє рота?
Короля, який правитиме, маючи надію на щось краще.
Ти так прагнеш битви, що вже обрав собі місце?
Просто задумався.
Що, вона тобі розповіла?
Так.
Цікаво.
Роками я був солдатом.
Думав, що помру в багнюці окопу.
А потім ми з Аліною втекли.
Потім я зустрів тебе.
Ні, не тебе.
Штурмгонда.
І тоді вперше подумав:
«Ось воно, життя».
А не очікування, що тобі в бік вп'ється ф'єрданська куля.
Радий, що ти відчув його смак. Хоч і ненадовго.
Я ніколи нічому не заздрив.
Я заздрю життю Штурмгонда.
Свободі.
А от мій шлях був вирішений завжди. Але так і має бути.
-Якщо Аліна не скористається нагодою… -Певен, що іншого шляху немає?
Немає.
У мене є план.
Я просто…
Коли все буде позаду й мене не стане…
-Мале… -Ні, вислухай, прошу.
Коли мене не стане,
хтось має бути поруч із нею.
Я задію всі сили Корони, щоб її захистити.
Просто…
будь гідним її.
Коштовний камінь — приємна дрібничка.
Дякую.
Це прикраса, але для цього вони й існують.
Прикраса й почуття, звісно.
Якби ти обирала коштовний камінь, яким би він був?
Що? Чому?
Так жартують речовинники.
Я не надто знаюся на жартах,
але кажуть, що коштовний камінь може сказати речовиннику все,
що треба знати про людину.
Я не впевнена в цьому.
Але мушу визнати,
я завжди любила смарагди.
Камінь, призначений королівській сім'ї?
І, певно, він мені подобається саме тому.
Бо він недосяжний.
Святі, схоже, улюблена коштовність справді багато розповідає про людину.
Я гідна кращого.
Що коштує більше за смарагд?
Будь-що, якщо воно на тобі.
Тоді рубін.
До речі,
рубін міцніший за смарагд.
Моя улюблена Друга арміє,
я обіцяла захистити вас, обіцяла гарантувати вашу безпеку.
Але до цього лежить непростий шлях.
Ми відрядимо спільний загін з Першою армією до Керамзіна,
щоб захистити сиротинець від військ Дарклінга.
Завдяки Миколі та його другому летючому кораблю
ми з'явимося несподівано.
Наша ціль зараз — Кіріґан, але не варто недооцінювати того,
як він отруїв душі наших колег-ґриш. Отже…
Аліно.
Дозволь запропонувати інший напрямок для нас двох.
Ти про що?
Дарклінг чекає на тебе в Керамзіні.
-Так, але… -Тож ми підемо до Каньйону.
Лише ми вдвох.
Знищимо його, а Микола та інші приберуть армію Кіріґана.
Припини, Мале.
Але як це станеться без останнього підсилювача?
Мале, не треба. Прошу.
Останній підсилювач — це родовід.
Мій родовід.
Ні.
-Аліно. -Кажу ж, ні!
Це й мій вибір теж.
-Мусить бути інший шлях… -А якщо ми всі підемо до Кіріґана?
Жодних звісток від Воронів.
Ми не можемо битися з монстрами без меча.
Якщо з тобою щось станеться, Каньйон залишиться. Він переможе.
Він приходив до мене вві сні.
Мабуть, так, як приходив до тебе. Не знаю.
Уві сні він знав.
Він знав, хто я.
Якщо він знає, якщо це правда,
у нас залишилося мало часу.
Я тебе не вб'ю.
Я не зроблю цього.
Якби душопробирач зупинив серце Мала на дві хвилини,
ти могла б зробити те, що треба, Аліно?
Перепрошую, що?
Я могла б убити його й повернути за дві хвилини. Не довше.
Цього вистачить, щоб знищити Каньйон?
-Може вистачити. -Аліно.
Ти знаєш, як це працює. Часу не вистачить,
-щоб приєднати мою кістку… -Насправді…
Я можу попрацювати з кісткою Мала
та вживити її в… Ну, вживити в тебе.
Як це було з Оленем. Пам'ятаєш?
Звісно, пам'ятаєш.
Якщо зробити це до того, як піти до Каньйону, теоретично,
коли твоє серце зупиниться, підсилення почнеться.
Так.
Це і є рішення.
Повна маячня.
Мені подобається.
Ти маєш мене вбити, інакше нічого не вийде.
Спершу спробуємо це, повір мені.
А якщо не спрацює, тоді…
Дякую.
Тамара може піти з нами?
Тамара сама приймає рішення.
Ми з Домініком негайно вирушаємо до Керамзіна.
Адріку, Надіє, ви з нами.
То що відстрижемо?
Обов'язково повернись до мене.
Щоб я розбещувала тебе смаколиками.
Звучить смачно.
Я дуже сподіваюся, що ми всі зустрінемося знову.
І хай тій долі грець, але в нас попереду довге життя.
Звичайне життя, повне звичайних речей.
Якщо таке можна сказати про кохання.
Сподіваюся, я викличу вітер.
Агов.
Ти сильніший, ніж вважаєш.
А якщо ні — прикриєшся моїми здобутками.
З дитинства мене вчили, що надія — небезпечна річ.
Багато разів попереджали про це.
Та я знаю, що надія — це вітер, що з'являється нізвідки,
сповнює вітрила й несе вас додому.
І я бачу її у ваших очах.
Надія сяє.
Надія на нову Равку.
Мої брати й сестри, звертаюся до вас, до ґриш і відмовників —
це наш дім.
Так.
І ми битимемося за нього.
Нехай Святі осяють ваш шлях.
За Равку.
За Равку!
За Равку.
Я знайду коней.
Час починати.
Усамітнимося в каплиці.
Командуючий, що це?
Унизу!
Вони не в Керамзіні.
Ґриші Кіріґана тут!
Давай!
Тримайтеся!
Це засідка!
Так! Я це зробила.
Це Перша армія зробила таке з Нішо!
Катувала його.
Розжареним багнетом до щоки.
Підвісили, доки не втратив голос. Це теж скажи.
Якщо на них форма, вони всі однакові.
Убийте їх усіх!
За винятком Заклиначки Сонця і слідопита.
Це наказ Кіріґана.
Якщо хочеш помститися, не стримуй себе.
Не марнуй мого часу.
Джел навчає нас не мстити.
Як шкода.
Що моя релігія вчить мене бути стриманим?
Що твоя релігія не дозволяє отримати задоволення.
Задоволення буває різним.
Не відчуття, яке отримуєш, коли твій меч входить до нутра ворога.
Не те, що чекає тебе між ногами коханої.
Годі!
Агов.
Годі цього.
Сюди потрапляють лише ті, кого хтось здав.
Хочеш сказати, що ти не хотів би опинитися віч-на-віч із цією людиною?
Якщо заперечиш, то твій Бог покарає тебе за брехню.
Уся ця придушена лють, яку ти відчуваєш.
Приходь до мене, як будеш готовий випустити її,
і я дам тобі те, чого тобі бракує.
І чого ж це?
Мети.
Гаразд. Добре.
Гаразд.
Скільки тобі потрібно?
Просто…
Дистальна фаланга кінчика…
Кінчика твого мізинця має вистачити.
Гаразд.
Добре.
Що ж, зробімо це.
Я спробую знеболити тобі нерви.
Я не певен, що саме я маю це робити.
Знаєте, речовинники насправді не…
-Давай. Я сам це зроблю. -Гаразд.
Добре. Не чіпай їх.
-Усе гаразд. Я можу. Просто… -Так?
Що ж, ось так. Тепер насправді.
-Так? -Так.
Добре.
Так.
Ні. Не зараз.
Тікайте! Давайте!
Короля тут немає!
Куди вони поділися?
Як Кіріґан і казав.
Ми заженемо їх назад до форту!
Ось який у них план насправді.
Не сиротинець, а напасти тут.
Упіймати нас зненацька.
-Треба зупинитися, оглянути твою ногу. -Ні, требай повернутися і знайти Аліну.
Вони нас побачили?
Лісовий покрив щільний. Він нас сховає.
Ми зможемо дістатися форту.
Звідки в них стільки сили?
Ну ж бо.
Як ви знайдете слідопита? Він може бути будь-де.
Ти тепер підсилений,
ти відчуваєш погань за межами цього намету?
Так.
У напрямку Каньйону, за багато кілометрів звідси.
То підсилювачі Аліни, чи не так?
Так.
Саме там і станеться битва.
Мале!
Фосфорні кулі.
Вони працюють.
Тікайте!
-Ти бачив Аліну? -«Колібрі» розбився.
Туди!
Каньйон! Він розростається!
-Насувається! -Насувається!
Треба знайти Миколу.
Бийте на сполох!
За мною.
Микола попереду. Захистіть короля.
Якщо перейдемо рів та ворота, перш ніж вони нас наздоженуть,
у нас буде шанс.
Нехай Святі допоможуть.
Зачекай.
Що відбувається?
Це Каньйон. Він його пересуває.
Аліна.
Біжімо!
То що оберете, міс Старкова?
Переконання… чи серце?
До Миколи! Дивіться вгору!
Бігом!
Хутчіш.
Швидко. Сюди.
-Треба рушати. -Ходімо!
Тупенькі козенята. Ми загнали їх у рів.
І тут ми їх уб'ємо.
Ви четверо, ідіть на схил.
Не рухайся.
Бий його зараз!
Ми його вбили?
Інеж, це справді ти?
Санкта Аліна.
Прошу, не треба таких люб'язностей.
Ми ж друзі.
Не віриться, що ти знову ризикуєш життям заради мене.
Хтось мав його знайти.
З тобою ніхто не зрівняється.
Так. Щасливе возз'єднання.
Може, продовжимо?
Зою, дякую.
Ще мить, і ми…
Привіт.
Ти ж знаєш, що я люблю з'являтися ефектно.
Я тебе пам'ятаю.
Бачила на судні до Кеттердаму.
Ніна Зеник. Душопробирачка. Я твоя фанатка.
Треба глибше зайти в Каньйон, щоб його знищити.
То застрибуйте.
Зачекай. Немає Давида.
Ми разом, і цього вистачить.
Ти зі мною?
Завжди. Зачекай.
Ходімо.
Майже дісталися. Ворота за поворотом.
Немає часу перезаряджати. Їх більше!
Зрівняймо рахунок.
-Командуючий прибув! -На захист!
Зачекайте, доки не проминуть!
Хто переслідує?
-Ґриші Кіріґана! -На позиції!
Вони підсилені!
Ні. Без геройства. Ходімо.
На позиції!
Щодо цього твого вивихнутого плеча —
ти сильніша, ніж думаєш.
Я б упоралася!
Нічого не чути про Толю й Воронів.
Аліна й Мал?
Я їх утратила. Там повний хаос.
-Нагору! -Просуваємося!
Давайте!
Ну ж бо.
Кіріґан затискає нас між волькрами й цими вилупками.
Спершу розберемося з вилупками.
Вузьке місце!
Це ускладнить їм прицілювання.
Бігом!
Прикрий мене.
Назад!
Рухайтеся!
На схилі пагорба засідка. Там четверо ґриш.
Не можна їх пропускати.
Особливо, якщо Аліна й досі там.
Ватро, ворота.
Вони в засідці, наче щури.
Відходимо!
Ні! Немає часу.
Ні!
Цілителя!
Нащо ти це зробив, дурнику?
Щоб ти врятував решту.
Спробуй не схибити.
Ні. Я знайду Женю. Вона це виправить.
Король, гідний Равки.
Закінчімо це.
Не змінюйте напрямку. Ми вже близько.
Іди.
Мені дуже шкода. Дуже шкода.
Не дуже безпечно.
Ходи зі мною.
Сюди.
-Ти певен? -Ти перша. Так, я певен. Туди.
Ходи.
Давиде, що ти робиш?
Ні. Давиде, прошу!
Не роби цього! Давиде! Відчини двері! Давиде!
Смілива.
Незламна Женя Сафіна.
Давиде, ні, прошу! Давиде!
Давиде! Будь ласка, Давиде!
Давиде!
А це за короля.
Ватро.
Що то було?
Мій експерт-підривник.
Експерт?
Тобто так. Експерт.
У яке жахіття ми вплуталися?
-Чому тут Штурмгонд? -Тут його звуть Микола.
Микола Ланцов.
Так і знав, він близький друг.
А ви хто такі?
Ти, певно, Тамара. Ми з твоїм братом.
Привіт, красуне.
Якби ти народився ґришею, то знав би, що це означає…
Бути благословенним?
У мене є дурман мелоксія.
Вайлане, давай.
Повітряна підтримка.
Ти…
Ти ж…
От і все.
Не знав, що ви патріоти.
Якщо ти загинеш, хто нам заплатить?
Сестро!
Меч. Ви його знайшли?
Він в Інеж. Вони шукають Аліну й Мала.
Треба зробити так само.
Якщо Кіріґан вирішив битися тут, він шукає її.
Я звільнив шлях до форту.
Ходімо.
Ось воно.
Серце Каньйону.
Тут Кіріґан накликав прокляття темряви на країну.
Тут ми спробуємо його знищити.
Ні.
Ні. Ми зробимо це.
Це прекрасно.
Як зворушливо.
Мені майже шкода через те, що я мушу зараз зробити.
Адже він мені рідний.
Пригніться!
Я поранений.
Мале!
Святі, ні! Гаразд.
Усе гаразд, Мале. Не кидай мене.
Ніно.
Не йди.
Не кидай мене!
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька