Da dette ble oppdaget, føltes det viktig å få deg hit.
Vi mistet det meste vi jobbet med,
men jeg var smart nok til å ha disse nær.
Jeg skal fortsette med forsterker…
…eksperimentene.
BASERT PÅ BØKENE AV LEIGH BARDUGO
General.
Hva er det?
Speiderne fant ingen tegn til Solpåkalleren
eller prins Nikolais gruppe.
Let videre.
Vi fjernet nesten den kongelige slektslinjen fra Ravka,
og prins Nikolai er på rømmen.
Vi svekker ham mer
ved å fokusere på å avvikle det som er igjen av Første hær
og leiren deres.
Det vil være det mest strategiske.
Bortsett fra at den lille prinsen og hans karavane er med Solpåkalleren min.
Alina Starkov er verdt mer enn en hær.
Så med fare for å gjenta meg selv…
…finn henne.
Mal?
Å, faen!
Mal?
Det går bra, Alina. Han er ikke her.
-Vet dere hvor han er? -Sikkert over bakken.
Tamar?
Vi er et stykke unna Rokken,
men vi skal finne ham når vi får bedre oversikt.
Begrav døde i katakombene.
Vi må bevege oss mot Zvedya så fort som mulig.
-Det går bra. -Ja.
-Greit. -Klar?
Alina.
Jeg kommer tilbake.
-Hva var det? -Ingenting, jeg ble forskrekket.
Ja, du begravde oss nesten med lyset ditt.
Går det bra?
Så fort vi finner Mal. Han var ikke på festen.
Han kan ha blitt skadet. Vi vet ikke hvor han er.
-Har alltid funnet meg… -Sender en speider.
Men nå må du fokusere på oppgaven
med å redde Ravka.
Vi må holde demonene i sjakk.
Jordie?
Jeg må innrømme
at jeg liker hvordan du ser ut når du våkner.
Sulten?
Nina nevnte et frokoststed som selger gode vafler.
Eller var det pølser?
-Jeg husker ikke, jeg hørte ikke… -Jeg…
Jeg vet ikke om jeg er klar for frokost ennå.
Nei!
Kom ned.
Ravka må reddes.
Neshyenyer-sverdet? Sankta Neyars sverd?
Du har ikke glemt det du lærte i Det lille palasset.
-Bare lojaliteten til Ravka. -Takk.
Ravka? Eller Kirigan? Han trengte ikke å ødelegge en by
for å betvile lojaliteten.
Nå som alle vet at dere har en fortid,
hva er lønnen for jobben?
Si en pris.
Det er så viktig.
-Er det Lantsov-våpenet? -Ja, for det er grusomt.
Prins Nikolai ber om deres hjelp
til å hente og levere Neshyenyer-sverdet til Alina Starkov i Øst-Ravka.
Er hun tilbake?
Mørklingen også.
Med en uknuselig hær av skyggemonstre.
Det høres ikke bra ut.
Hun må ha sverdet for å drepe dem. Det eneste som kan funke.
Skaff sverdet, så vil prinsen betale det dere vil.
Men det høres bra ut.
Det samme gjelder vel deg?
Jeg hjelper gjerne prinsen med å bruke landets penger.
Jeg trenger ikke kruge, men å få noen ut av Helvetesporten.
Lantsov-familien må påvirke de kerchiske myndighetene.
For en viss fjerdaner?
Han må være litt av et pelsstykke.
Tilbudet er tilbudet.
Prins Nikolai holder ord.
Men vi må dra nå.
Det er avgjort.
-Vi er med. -Og spøkelset ditt?
Jeg ventet å se henne.
Hun er borte.
Nei, ikke ennå. Hun er…
Ikke et alternativ.
"Ikke et alternativ"?
Jeg vet det. Aner ikke hvor han fikk den ideen fra.
Når jeg er ferdig,
blir hun aldri et valg igjen.
Er det hatten min?
Du hater den.
Hvorfor nevnte han ikke jobben for Solpåkalleren?
Han skyver deg bort fremfor å si at han har følelser.
Skulle jeg ikke si det?
Jeg er glad for at du gjorde det.
Jeg hater denne hatten.
Hør her, jeg vet ikke hva som skjedde mellom dere,
for ingen i denne ustabile gjengen kan ha en meningsfull samtale.
Men jeg kjenner Kaz.
Og jeg kjenner deg.
Jeg tenkte du ville vite hvorfor vi gjør dette.
For din helgen.
Er han halvparten så sterk som deg, klarer han seg.
Skulle ønske jeg kunne si at han er det, men…
Hva med Tolya? Er du ikke urolig for hvordan han skal finne oss?
Han klarer seg om han ikke resiterer episk poesi for Zoya.
Vi klarer å finne hverandre.
Det er en utgang på bakkenivå der nede. Samle de sårede og dra.
Bli med Nadia.
Festningen Zvedya er sør for Kribirsk.
Dra dit og finn Dominik Vertov.
-Men du trenger meg. -Dumme jente!
Hvor lenge må vi vente før du viser oss en vei ned?
Baghra?
Kanskje jeg burde ha latt Aleksander drepe oss.
Genya!
Gudskjelov!
For en lettelse, jeg visste ikke om du… Hva gjør du? Hallo?
For en lettelse
å se deg.
Baghra.
Ikke Det lille palasset, men her er vi.
-Du er grishalæreren. -Valpeprinsen.
Trodde du var en myte.
Ingen myte nå lenger.
Landet har blitt ødelagt.
Men vil du rette opp i det?
Hva skjedde?
Hvem tror du?
Gjorde Kirigan dette?
Hans nichevo'ya.
Genya.
Genya?
Genya Safin?
Den grishaen som forgiftet kongen?
Moi tsarevich.
Moi tsar. Han er kongen din nå.
Nei, ikke før kroningen,
og da skal du for retten for forræderi mot kronen og landet.
Det skal hun ikke.
-Hun samarbeidet med Mørklingen. -For å overleve.
Alle var ikke like heldige som deg som flyktet fra Storpalasset.
Du var borte i mange år, Sobachka.
Men du vet jo hva familien din er i stand til.
Tvang han deg?
Jeg ønsket ikke oppmerksomhet.
Kongen lever ikke for å betale for udåden sin.
Hun kan ikke straffes for dette.
Er hun ikke tro mot Mørklingen lenger?
Se hva han gjorde mot henne!
Kirigan manipulerte henne, som med alle sammen.
Du er trygg her.
Som Ravkas fremtidige konge, har du mitt ord.
Hvis du kan peke ut basen på kartet,
sverger jeg at når alle er helbredet og klare,
skal jeg angripe ham med alt jeg har.
Neshyenyer-sverdet i Ahmrat Jen er falskt.
Noe vi sa. Kanskje du kan fortelle oss noe vi ikke vet?
Ifølge kontaktene mine ble det stjålet av en tyv kjent som Disippelen.
Med en forkjærlighet for å stjele helgenrelikvier.
Er han både tyv og samler?
Og pensjonert.
Men han har lagt ut noe fra samlingen på svartebørsen.
For å nå ham må vi oppsøke selgeren hans.
Ohval Saran.
Hun har en tesalong i Bhez Ju.
For å snakke med henne må vi bestille gul krysantemum-te utenfor menyen.
Gul krysantemum-te.
Den er god sammen med riskaker med sesamfrø.
La oss diskutere. Fortell mer.
Du kunne ikke la være.
Du har din frihet. Hvorfor vil du bruke den slik?
Jeg kom ikke for deg.
Men for Sankta Alina.
"Helgenen får sin skjebne", du liksom.
Jeg skal sikre passet mitt.
Hva har jeg gjort ham?
Passet. Han gjorde meg enda eldre enn sist.
Du er jo eldre enn sist.
Herregud, det er et stygt navn.
Hva står det?
Kan du ikke lese det?
Kan knapt lese det selv.
Jeg må pakke.
Beklager.
Takk.
Tror du jeg fortsatt klarer å påkalle?
Med bare én hånd?
Du er fortsatt en grisha.
Dette vil aldri endre det.
Takk, Genya.
Så klart.
Genya, du må vente.
Genya!
Du…
Vakter!
Du skal betale for det du gjorde, ditt monster!
Nå ser du ut som den du virkelig er.
Spør meg hvordan.
Hva?
Spør!
Jeg tok giften på kroppen i flere uker.
Slik at hver gang han rørte meg,
hver gang han kysset meg,
fikk han i seg litt.
Han måtte bare å slutte å ligge i sengen min.
Han var kongen din!
Det er hans egen skyld.
Nikolai. Du hørte henne. Arrester denne morderen.
Nei.
Ikke etter det jeg hørte.
Hun var under din beskyttelse.
Hun er en tjener.
Og du er Ravkas mor.
Undersåttene skulle være som barna dine.
Alle sammen.
Jeg beklager
på vegne av hele Ravka
for alt du har opplevd.
Jeg vil ikke ha en unnskyldning.
Det…
Det kan aldri gjøres godt igjen.
Det jeg vil vite,
er om du virkelig vil løse alt som er galt med Ravka,
eller om du skal gjenta feilene til våre tidligere konger.
Mor, far…
Vi håper dere har det bra og er uthvilte og mette.
Da Folden flyttet seg, tanten din…
Zoya, det var leit.
Hvem har ikke mistet noen?
Bare så dere vet det,
det betyr uflaks å ikke hedre de døde under Suntsa Sar.
Med flaks hadde gjelden min vært mindre.
Jeg er mer redd for de som lever.
Spøkelsene kommer tilbake sultne om dere ikke passer på dem.
Tesalongen er åpen.
Vil du smake?
Tolya, jeg ville kjøpe krutt.
Vil dere bli med?
Jeg har alltid likt å handle.
Handle sprengstoff?
Klart det.
Dere to, vi har et teselskap å rekke.
Genya, du må snakke med meg.
Jeg vil ikke ha din skyldfølelse eller medfølelse.
Du skulle dra fra meg, noe du gjorde. Som du burde.
-Jeg gjorde en feil. -Du hadde dødd.
Nei, jeg har tenkt på det.
Flere ganger, ulike handlingsmåter.
-Hva jeg burde ha gjort. -Beregninger kan ikke løse det, David.
Du kan ikke fikse meg.
Du forstår ikke hvordan det er,
og jeg klarer ikke å forklare det.
Det er mye jeg ikke forstår, men jeg kan metall.
Hva har det med saken å gjøre?
Du gjemmer deg bak skjønnheten.
Den er skjør, for syns skyld.
Men det som er i deg,
det er stål.
Det er modig og ubrytelig, og det må ikke fikses.
Du må ikke fikses.
Jeg burde aldri ha forlatt deg.
David.
Hvordan fant du oss? Jeg har prøvd å forstå
hvordan du fant oss så langt under bakken, men jeg…
Det var Baghra. Hun forsterket meg.
For å finne kjente hjerteslag.
Si hva du gjorde med ham.
-Du har åpenbart gjort noe dumt. -Jeg gjorde ikke noe dumt.
Jeg sa noe dumt.
Hvordan skal du løse det?
Hadde jeg visst det, hadde jeg ikke vært her.
Pussig at du sier det. Det er et dikt…
Det var nok motivasjon.
Hva er dette?
Rødt fosfor.
Sjelden i Ketterdam, men når du blander det med
kaliumklorat, får du en overraskende sterk eksplosjon.
-Hvordan vet du hva som kan blandes? -Det er kjemi.
Og jeg hadde en lær… Bare prøving og feiling.
Med sprengstoff?
Når prøvene er små nok,
blir eksplosjonene håndterbare.
Du husker alt, men du har fortsatt alle fingrene.
Du er kanskje den smarteste jeg kjenner.
Tolya? Beklager. Tolya, kan du hjelpe meg?
Hva skjedde?
Hvordan smaker den?
Som te.
Ja. Men smaker den blomster?
Bitter? Litt søt med hint av smør…
Varm. Og våt.
Herregud.
Vi håpet at du kunne sette oss i kontakt med en av kundene dine, Disippelen.
Uttalen av språket vårt er imponerende, til å være ravkaner.
Du er oppmerksom.
Mannen min og jeg er fra Ketterdam, men moren min er ravkansk.
Jeg fikk interessen for helgenrelaterte ting fra henne.
Mann?
Overraskende. Jeg trodde kerchene var mer kjærlige.
Når vi er alene, er han veldig kjærlig.
Ikke sant, Vafler?
Har "Vafler" problemer med skikkene i kulturen min?
Kjære. Vi har kommet helt hit for dette.
Uansett, kontakten vår nevnte at siden Disippelen sluttet,
har han kvittet seg med deler av samlingen sin.
-Dere ser etter noe bestemt. -Neshyenyer-sverdet.
Det er i Ahmrat Jen.
Så vidt vi vet, er det falskt.
Det vet jeg ikke noe om.
Hva om vi sier at Disippelen kan si sin pris?
Jeg vil si at dere har overraskende mye penger… til å være tyver.
Vi er ikke tyver, vi er bare samlere.
Jeg har jobbet med nok tyver til å kjenne dem igjen.
Hvis dere vil ha sverdet, må dere stjele det fra Ahmrat Jen.
Brekker, bare pust.
Du skulle følge etter henne.
Jeg kunne ikke forlate deg.
Ikke slik.
Jeg ser ham på steder der han ikke er.
Hvordan?
Han kom til meg i Rokken, da han egentlig ikke var der.
Jeg så ham, men kroppen hans var et annet sted.
Aleksander kom til deg som en projeksjon?
David tror han har rester av hjortegeviret i hånden sin.
Det vil bevare forbindelsen deres. Han vet at du hadde Sjøpisken.
Jeg må kutte den. Jeg kan ikke tenke at han er overalt,
og hjemsøker meg når jeg våkner.
Den mentale broen mellom dere kan ikke krysses om du ikke vil det.
Når dere tenker på hverandre, oppsøker dere den andre.
Jeg oppsøker ham ikke.
Du kjenner ham.
Han vil fortsette å invadere tankene og livet ditt
for å overbevise deg om dine feil.
Du kan ikke fjerne Hjorten fra kroppen din.
Så du må klare å blokkere ham.
Aleksander.
Du virker overrasket over å se meg.
Ja. Men kanskje jeg ikke burde være det.
Jeg burde ha visst at du er en dyktig elev.
Jeg innså at du hadde rett.
På hvilken måte?
Jeg var ment for mer.
Nikolai!
Herregud! Jeg lurte på om jeg måtte fortelle Alina at du var død.
Hvor fant speideren deg?
Jeg fant ham, på vei ut av en brønn som fører hit.
-Og hvordan fant… -Hvor er hun?
Slapp av, hun er trygg.
Du var den første som så meg for den jeg er.
Den som hjalp meg å innse hva jeg klarer.
Jaså? Hva med sporfinneren?
Mal forstår ikke den kraften som vokser i meg.
Han kan ikke.
Det er ikke hans feil.
Jeg prøvde å advare deg.
Prøvde å forklare.
Det er ingen som er som oss, og det vil det aldri bli.
Jeg begynner endelig å forstå det.
Å føle det.
Alina? Hva gjør hun?
Hun kontakter Aleksander via en mental lenke
laget av hjorteforsterkeren.
Hun får taket til å kollapse!
Alina, du må våkne! Kom igjen, se på meg!
Alina!
Selv om jeg er glad for at du fant veien hit,
lurer jeg på hva du vil?
Det som forbinder oss.
Jeg tror du frykter det mer enn du vil innrømme.
Jeg har fryktet alt som går an, det gjorde meg sterkere.
Jeg forstår ting om kraft som du må bruke flere år på å lære.
Men alt handler ikke om krefter.
Hva med mine ønsker?
Problemet med ønsker…
…er at de gjør oss svake.
Alina, se på meg.
Vær så snill! Kom igjen! Alina!
Herregud, Mal! Jeg hadde ham! Jeg hadde kuttet båndet om du ikke hadde forstyrret!
Du og Mørklingen har en forbindelse.
Hvorfor sa du ikke noe?
Når da? Jeg fant deg ikke. Du var borte.
Fordi jeg ble tatt av Første hær. Vasily arresterte meg for desertering.
Da jeg rømte og kom tilbake, var alt borte.
Fordi han angrep, og det var et blodbad. Jeg måtte ta hevn.
Hvordan? Ved å utsette deg for fare?
Jeg gjør alt for å beskytte deg, for å finne Ildfuglen din,
men du vil slåss mot Mørklingen.
Nå blir du sint. Endelig.
-Hva skal det bety? -En fot foran den andre.
Videre til Ildfuglen,
og gifte meg bort, som om det ikke er vondt.
Selvsagt er det vondt!
Så vær ærlig!
Du jobber taktfullt til tross for alt.
Hva skal jeg gjøre? Du braser gjennom dette.
Hjort, Sjøpisk, Ildfugl, forlovelse, Andre hær.
Taktfullt?
Jeg kan så vidt holde tritt.
Og alt dette du driver med…
Du ser ikke hva som skjer.
Jeg redder Ravka og fikser dette helgenforlatte landet.
-Hvor mye vil det kreve? -Det som trengs.
Er det noe annet enn det?
Nei, det er det. Jeg trengte bare å høre deg si det.
Så du forstår at du og jeg ikke er i takt.
Du har stormet av gårde mens jeg ligger langt etter.
Det er der du bør være, for du er ment for mer.
-Nei, Mal. -Jo.
Jeg skal gi deg Ildfuglen, det er alt jeg kan tilby. Samme greia.
Ohval er ikke bare en selger.
Hun er Disippelen.
Hva avslørte det?
Tekoppen hennes. Hun satte den ned uten en lyd.
Og hjerteslagene varierte ikke. Et slag i sekundet som en klokke.
Hun kan kontrollere hjerteslag og følelser.
Nyttige ferdigheter for en tyv.
Herregud!
Nå skal du fortelle hvor sverdet er.
Ohval har det. Signalet om å få servitrisen til å søle te på meg sa det.
Som om jeg kjenner deg.
Hvis hun ikke vil selge det, må vi ta det.
Da Nina og jeg bestilte te,
fikk jeg Inej til å følge en fra tesalongen som skulle varsle Ohval.
Hun bor ved byen. Da hun stoppet på tesalongen,
bestilte hun noe på apoteket som hun skal hente i kveld.
Jeg så henne hjemme. Ingen andre kom og gikk.
Når hun er ute,
skal Nina sørge for at hun holder seg ute.
Resten av oss går inn og tar sverdet.
Du forventer ikke at jeg bryter meg inn hjemme hos henne.
Hvorfor er vi her?
Jeg er soldat, ikke tyv.
Hva skal jeg ellers med dere skurker?
Forskjellen er mye mindre enn du tror.
Spis valnøttene dine.
Jeg blir med Nina.
Sikker på at du ikke trenger meg?
Zoya kan skygge Ohval.
Nina og Zoya skal vente på Ohval på apoteket. Følg henne.
Hvis hun går hjemover, kjøp oss tid. Distraher henne.
-Føler du hjerteslagene herfra? -Som en metronom, så ja.
Du må glemme fjerdaneren.
Seriøst? Vil du prate om det nå?
En passende anledning til å si at du kaster bort livet ditt.
-For en drüskelle. -Det er ikke den han er.
Slik han ble oppdratt.
De brenner oss, Nina. Man glemmer ikke et slikt hat.
Og du sverget en ed til Ravka…
Ravka tvang meg til å sverge en ed.
Jeg fikk muligheten til å leve livet, og jeg tok den.
Vi tok den.
Matthias valgte meg, en grisha,
over eden som drüskelle.
Vi har for første gang valgt å være fri.
Nå er han i Helvetesporten,
og du forlot landet ditt da det trengte deg som mest.
Var det verdt det?
Ny fange!
Pekka Rollins!
Vi har selskap!
Ferskt kjøtt!
De store har falt.
Kom igjen.
Takk.
Se, der ser jeg min bror, Demyan,
drept på denne mannens ordre.
Ja! Slåss mot ham!
Ta ham!
Jeg er Pekka Rollins.
Og min død skal ikke forvoldes av en jævla taper.
Prøv dere på meg, så skal jeg dele dere i to.
Jobb for meg,
så gir jeg dere det dere vil.
Om det er å gjøre familien rik,
gi dere mat,
eller dyppe den.
Hvem er med?
-Ja! -Vi er med.
-Jeg skal prøve å finne en lege. -Nei.
Sørg for at jeg blir begravd
slik at kroppen min kan bli ett med røttene til asketreet.
Matthias, du må gå din egen vei
for å komme hit med Djel.
Lov meg det.
Jeg lover.
Sola…
Demyan.
Jeg lover deg.
Fortell meg sannheten.
Den forbindelsen du deler med Aleksander, hva mer er det?
Skjønner ikke hva du mener.
Det er en forskjell på å ikke forstå
og det å nekte å innse vanskelige sannheter.
Når du var sammen med Aleksander, strømmet det et lys ut av deg,
som om du ikke kunne begrense det.
Hva skjuler du?
Du sa du vil klare å stenge ham ute.
Du kommer ikke videre før du konfronterer det.
Jeg føler ham.
Sier du at han kan røre deg som en forutanelse?
Det er mer enn det.
Hver gang jeg bruker kreftene mine,
føler jeg ham.
Hans hender på meg,
får meg til å bruke dem.
Selv etter vi flyktet fra Folden og fjernet geviret fra hånden hans,
følte jeg ham.
Jeg ba meg selv om å ignorere det, og sa at det ville forsvinne.
Med Sjøpisken gjorde det det.
Dens kraft føltes annerledes.
Og jeg også.
Jeg følte meg…
…fri.
Kraften var fyrig, men den var min.
Kun min.
Da så jeg ham igjen.
Ikke stopp, fortsett.
Som om han stjal kreftene mine igjen.
Som om Sjøpisken var hans også.
Hvorfor trodde du det?
Han er grunnen til at jeg ville ha den.
Uten ham hadde jeg aldri tatt Sjøpiskens liv eller kraft.
Uten ham hadde jeg fortsatt vært en kartmester.
Han var den første som viste meg
at jeg ikke bare var en svekling fra Keramzin.
At jeg var grisha.
At jeg var mektig.
Jeg var ment for mer.
Barn.
Selv uten Aleksanders påvirkning er det sant.
Men så mye av det jeg har gjort og hvem jeg er, er på grunn av ham.
Selv kreftene mine er bundet til ham,
mannen som manipulerte og sviktet Genya, sviktet Ravka…
Som sviktet deg. Krenket deg.
Aleksander er flere hundre år gammel, med nærmest uendelige krefter, men
en liten jente har beseiret ham, ikke én gang,
men gang etter gang.
Du er den du er på tross av ham.
Fordi din vilje er sterkere enn hans.
Du får ikke fred før du fullfører det du har startet.
Ødelegg Folden, gå til kjernen av Aleksanders skapelse,
og leg såret han har gitt dette landet.
Men det går ikke uten Ildfuglen.
Vi skal finne den.
Ingen preken om å kombinere forsterkere?
Vederstyggeligheten i det hele?
For to forsterkere siden hadde jeg advart deg om grådighet og makt. Nei.
Vederstyggeligheten vil være å ikke å fullføre dette.
Vet du hvor vi må lete?
Jeg vet hvor vi skal starte.
Morozovas verksted, eller det som er igjen av det.
-Vaktene skal bli med deg i kveld. -Aldri i livet!
Du er trygg, langt unna slåssing og Mørklingens rekkevidde.
-Det blir bra for deg. -På hvilken måte?
Jeg er dronningen.
Jeg skal være i palasset sammen med deg, ikke i et kloster.
Din tid som dronning er over.
Nå skal du få hvilen du fortjener.
Vær så snill, Milen'kiy.
Du er alt jeg har igjen.
Til tross for stillingen din har ikke livet vært enkelt.
Du valgte ikke å gifte deg med kongen,
eller isolasjonen som fulgte med dronningtittelen.
Men det rettferdiggjør ikke valgene du tok.
Beklager, Madraya.
Men skal Ravka endres, må det begynne med meg.
Så du klarer å være stille og tankefull.
Slapp av.
Jeg skal ikke si det til noen.
Men det er en lettelse.
Jeg er bare en mann.
Flott og veldig modig, men likevel…
Likevel?
Hvordan går det?
Med Mal?
Han har aldri gått fra meg slik før.
Han elsker deg.
Selv jeg ser det.
Jeg må dra.
Ildfuglen.
Må jeg virkelig samle troppene ved Zvedya alene?
Nå må du vel "fokusere på oppgaven
med å redde Ravka".
Jeg elsker at du siterer meg.
Lykkekompasset.
Du ga tilbake smaragden.
Tenkte du ville ha en grunn til å finne meg.
Du skal få det så fort om mulig.
Det blir vanskelig, men ikke savn meg for mye.
Umulig.
General?
Ødelegg leiren til Første hær.
Forstått.
Vi skal flytte fokuset.
Hva med Solpåkalleren?
Hele verden skal få høre det når jeg får henne til å skrike.
Huset er tradisjonelt.
Det har en bestemt planløsning.
Vi går inn gjennom gårdsplassen foran, forværelset,
gårdsplassen i midten, hovedsalen.
Vi sjekker alt.
Hvor lang tid tar det?
Jeg kan åpne døren på fem minutter.
Hvis Ohval har rigget den, har vi to minutter før kinaputtene går av.
Selv om hun kommer tidlig hjem, kan vi ikke dra uten sverdet.
Ravkas fremtid og betalingen min avhenger av det.
Jeg vet det.
Det gjelder mer enn Ravkas fremtid.
Hvis vi mislykkes, vil Shu Han, Fjerda, Ketterdam og mer
få smake på Mørklingens vrede.
Slik øker man presset.
-Hold deg innenfor synsvidde. -Du må fortsette.
Jeg beklager det jeg sa på Dreg-klubben.
Jeg visste ikke at du ikke kan lese.
Jeg visste det ikke. Du er jo så klok og smart…
-Kan du slutte? Vær så snill? -Med hva?
Å være nedlatende.
Jeg hater det.
"Wylan, det er utrolig at du husker alle de ligningene i hodet ditt.
Det er så klokt, så smart."
Jeg sier bare at du ikke skal skamme deg.
Du sier hva jeg skal føle om skammen,
når du skjuler det som gjør deg spesiell.
Ansiktet mitt? Aldri…
Jeg snakker om at du er grisha.
Jeg har sett deg skyte alle de umulige skuddene.
Pianostrengen fikset seg ikke selv.
Men jeg skjønner ikke hvorfor du skjuler det.
Du er zemener. De mener at grishakrefter er en velsignelse.
Hvorfor skjule det?
Det er en forbannelse, ikke en velsignelse,
Du aner ikke hva det har kostet meg.
-Jeg mente ikke… -Jesper.
Vi går inn. Lukk døren bak deg.
Ja?
Nina!
Spre dere.
Jeg føler hjerteslag.
-Jeg trodde eiendommen var tom. -Det er svakt. Lenger inn i huset.
Ugjennomtrengelig,
-Rammene er lagd av metall. -Durast-lagd.
Bortsett fra deg, mannen din og Suli-jenta,
hvor mange er dere?
Jeg vet ikke hva du snakker…
Det høres dårlig ut.
Det er noe i luften.
Det er slik vi dør.
Går det bra?
Hva skjedde?
Ohval.
Hvor er hun?
Trodde du jeg ville forsvinne, bror?
Tekst: Bente