SHADOW AND BONE - ÁRNYÉK ÉS CSONT
Amint felfedeztük, mi történt, azonnal üzentünk önért.
A munkánk nagy része odaveszett,
de ezt előrelátó módon magamnál tartottam.
Ezért folytatom az erősítővel való…
kísérletezést.
LEIGH BARDUGO REGÉNYEI ALAPJÁN
Tábornok!
Mi van?
A felderítők nem lelik a napidézőt
és Nyikolaj nagyherceget.
Keressétek tovább!
Majdnem teljesen kiirtottuk Ravka cári vérvonalát,
és üldözzük a nagyherceget.
Többet ártanánk neki,
ha feloszlatnánk a maradék Első Hadsereget
és a táboraikat.
Az bölcsebb taktikai lépés lenne.
Csakhogy a kis herceg és a csapata az én napidézőmmel vannak.
Alina Sztarkova többet ér a seregeknél.
Megkockáztatva, hogy ismétlem önmagam…
találjátok meg!
Mal!
Bassza meg!
Mal!
Semmi baj, Alina. Nincs itt.
- Nem tudod, hol van? - A felszínen lehet.
Tamar!
Eltávolodtunk a Forgó Keréktől,
de amint urai leszünk a helyzetnek, megtaláljuk őt.
Halottakat a katakombákba!
Mihamarabb induljunk Zvedja felé!
- Semmi baj. - Jó.
- Jól van. - Mehet?
Alina!
Visszatérek érted.
- Mi volt ez? - Semmi, csak megrémültem.
Majdnem ránk omlott a barlang a fényedtől.
Jól vagy?
Ha megtaláljuk Malt, jól leszek. Az ünnepségre sem jött.
Talán megsérült. Nem tudjuk, hol van.
- Mindig meglel… - Kutatunk utána.
Jó, de most összpontosítsunk
Ravka megmentésére!
Fékezzük a démonjainkat!
Jordie!
Bevallom,
tetszik a reggeli formád.
Éhes vagy?
Nyina mondta, hogy valahol lángoló gofrit adnak reggelire.
Vagy kolbászt?
- Nem emlékszem, nem figyeltem… - Én…
Nem tudom, készen állok-e már reggelizni.
Nem!
Lefelé, de rögtön!
Ravka bajban van.
A Nesjenyer? Szankta Nejár kardja?
Ezek szerint nem feledkeztél meg a Kis Palotában tanultakról.
- Csak a Ravka iránti hűségről. - Kösz.
Ravka vagy Kirigan? Nem kellett elpusztítania egy várost,
hogy ne kövessem.
Egyértelmű, hogy régről ismeritek egymást.
Mennyi a fizetség?
Amennyit kértek.
Nagyon fontos.
- Ez a Lancov-címer? - Az, mivel ronda.
Nyikolaj nagyherceg alkalmazna,
hogy megszerezzétek a Nesjenyert, és Kelet-Ravkába vigyétek Alinának.
Visszatért?
Akárcsak az Éjúr.
Egy árnyszörnyekből álló, elpusztíthatatlan sereggel.
Ez kicsit sem tetszik.
A kard ahhoz kell, hogy legyőzze őket. Más nem alkalmas rá.
A nagyherceg bármennyit megad nektek érte.
Ez viszont nagyon tetszik.
Gondolom, neked is.
Segítek a nagyhercegnek elkölteni az ország pénzét.
Nem kell pénz. Kijuttatnék valakit a Pokol Kapujából.
Egy Lancov tud hatni a kerchi kormányra, nem?
Egy fjerdai érdekében?
Biztos mutatós a szőrme alatt.
Áll az alku.
Nyikolaj nagyherceg szavatartó.
De azonnal indulnunk kell.
Rendben.
- Benne vagyunk. - És a Kísérteted?
Őt még nem láttam.
Elment.
Nem, még nem ment el. Ő…
Nem kapható rá.
„Nem kapható rá?”
Tudom. Fogalmam sincs, miért mondta ezt.
Mire végzek,
többé nem lesz kapható.
Az az én kalapom?
Utálod.
De miért nem szólt nekem a napidézős munkáról?
Ellök magától, mert fél bevallani, mit érez irántad.
Ezt nem szabad kimondani?
Örülök, hogy megtetted.
Igen, utálom ezt.
Nem tudom, mi történt kettőtök között,
mert ebben a traumákkal teli bandában senki sem vall be semmit.
De ismerem Kazt.
És téged is.
Gondoltam, érdekel, miért csináljuk mindezt.
A szentedért.
Ha fele olyan erős, mint te vagy, túléli.
Bárcsak kijelenthetném ezt róla, de…
És Tolja? Nem félsz, hogy nem talál ránk?
Ha nem idéz Zójának hőskölteményeket, nem lesz baj.
Tudjuk, hogyan találjuk meg egymást.
Arra van egy kijárat a felszínre. Vigyétek a sebesülteket!
Menj Nágyával!
Kribirszktől délre van a Zvedja-erőd.
Dominik Vertovot keresd!
- Szükséged van rám. - Ostoba lány!
Meddig várjunk még, hogy megmutasd a lejáratot?
Baghra?
Ennyi erővel Alekszandr is megölhetett volna.
Zsenya!
Hála a szenteknek!
Micsoda megkönnyebbülés! Nem tudtam… Mit művelsz? Hé!
Megkönnyebbültem,
hogy láthatlak.
Baghra!
Nem a Kis Palota, de ez van.
- A grisa tanító vagy. - Te meg az uralkodó kölyökkutya.
Azt hittem, csak legenda vagy.
Már nem vagyok az, kölyök.
Az ország tönkrement.
Az a kérdés, hogy te majd helyrehozod?
Mi történt?
Szerinted, kislány?
Ezt Kirigan tette?
A nyicsevói.
Zsenya!
Zsenya?
Zsenya Szafin?
A cárt megmérgező grisa?
Moj cárevics!
Moj cár. Ő lett az uralkodó.
A koronázásig nem,
de akkor bíróság elé állsz birodalom- és cárárulásért.
Nem, nem fog.
- Az Éjurat segítette. - A túléléséért küzdött.
Nem mindenkinek sikerült elmenekülni a Nagy Palotából.
Túl sokáig voltál távol, Szabácska.
De akkor is tudod, mire képes a családod.
Kényszerített?
Sosem kértem rá.
A cár nem él, hogy megfizessen ezért.
Nem büntetheted Zsenyát.
Többé már nem az Éjúr csatlósa?
Látod, mit tett vele?
Kirigan manipulálta őt, ahogy mindannyiunkat.
Nem esik bajod.
Ezt Ravka leendő cárjaként megígérem.
És ha megmondod, hol találjuk őt,
a szentekre esküszöm, hogy amint erőre kapunk,
minden erőmmel megtámadom.
Az Ahmrat Dzsen-i Nesjenyer hamis.
Ezt mi is mondtuk. Olyasmit mondj, amit nem tudunk!
A forrásaim szerint egy Tanítvány nevű tolvaj lopta el.
A szentekhez kapcsolódó ereklyék lopására szakosodott.
Szóval tolvaj és gyűjtő egyben?
Visszavonult.
De néha elad pár darabot a feketepiacon.
A kapcsolattartóján keresztül jutunk el hozzá.
Ohval Saran.
Bhez Júban van egy teázója.
Ha beszélni akarunk vele, sárga krizantémteát kell rendelnünk.
Sárga krizantémtea.
Illik a szezámmagos rizslepényhez.
Beszélgessünk! Mesélj még!
Nem bírtál magaddal, igaz, Jes?
Szabad vagy. Miért vállalod be ezt?
Nem érted jöttem.
Hanem Szankta Alináért.
Ennyit arról, hogy „A szentekről a végzet dönt.”
Majd intézek útlevelet.
Mi baja van velem?
Az útlevélben most még idősebb vagyok, mint legutóbb.
Idősebb is vagy, mint legutóbb.
A szentekre! De rémes egy név!
Mit ír ott?
Nem tudsz olvasni?
Valóban nehezen olvasható.
Megyek pakolni.
Elnézést!
Köszönöm.
Szerinted képes leszek még idézni?
Egy kézzel?
Továbbra is grisa vagy.
Ez sosem változik.
Köszönöm, Zsenya.
Nincs mit.
Zsenya! Kérlek, várj!
Zsenya!
Te…
Őrség!
Megfizetsz azért, amit tettél, te kis szörnyeteg!
Most úgy is nézel ki, amilyen valójában vagy.
Tudja, hogy tettem?
Tessék?
Kérdezze meg!
Heteken át mérget kentem a testemre.
Így valahányszor hozzám ért,
valahányszor megcsókolt,
a ragályt a testébe fogadta.
Csak kerülnie kellett volna az ágyamat.
A cárod volt!
Ezt ő okozta magamagának.
Hallottad, mit mondott! Zárasd be gyilkosságért!
Nem.
Ezek után nem.
A védelmed alatt állt.
Ez egy szolga!
Te meg Ravka anyja.
Az alattvalóid a gyermekeid.
Mindegyik.
Bocsánatot kérek
Ravka nevében azért,
amit elszenvedtél.
Nem kérek a bocsánatkérésedből.
Ami…
Ami történt, nem tehető semmissé.
De tudni akarom,
hogy valóban meggyógyítod-e e darabokra tört országot,
vagy arra vagy kárhoztatva, hogy megismételd az elődeid hibáit?
Anyám! Apám!
Reméljük, jól megy sorsotok, kipihentek vagytok, és van táplálékotok.
A Zóna terjedésekor a nagynénéd…
Szörnyen sajnálom, Zója.
Mindenkit ért veszteség.
Figyelmeztetlek.
Szuntsza Szárkor nem áldozni a halottaknak pech.
Ha abban hinnék, nem lenne adósságom.
Az élőktől jobban tartok.
Ha nem gondoskodsz a szellemekről, éhesen térnek vissza.
Eddig kinyitott a teázó.
Kérsz?
Tolja, szeretnék robbanóport vásárolni.
Elkísérsz?
Én is imádok vásárolgatni.
Robbanóport?
Persze.
Gyertek, vár a tea!
Beszélj velem, Zsenya! Kérlek!
Nem kell a bűnbánatod és a szánalmad.
Mondtam, hogy menekülj, és így is tettél. Helyes.
- Hibáztam. - Meghaltál volna.
Nem, újra meg újra végigjátszom.
Azon tűnődve, mit tehettem volna.
- Mi lett volna a helyes. - Ezen nem segít a számolgatás.
Nem javíthatsz meg.
Nem érted, hogy milyen ez,
és én képtelen vagyok megmagyarázni.
Sok mindent nem értek, de a fémeket jól ismerem.
Ennek mi köze van bármihez?
A szépség a páncélod.
Törékeny valami, csupa látszat.
De mi van benned?
Az acélosságod.
Bátor és törhetetlen. És nem kell megjavítani.
Ahogy téged sem.
Hiba volt, hogy elfutottam.
David!
Elárulod, hogy találtatok ránk? Képtelen vagyok rájönni,
hogy leltetek ránk itt, a mélyben, de…
Baghra felerősítette a hatalmamat.
Ismerős szívdobogást követtem.
Halljam! Mit műveltél vele?
- Biztosan valami ostobaságot. - Nem csináltam semmi butaságot.
Csak butaságot mondtam.
És hogyan hozod helyre?
Ha tudnám, nem veled beszélgetnék.
Vicces, hogy ezt mondod. Van egy vers…
Ez elég ösztönzésnek.
Az meg mi?
Vörösfoszfor.
Ketterdamban ritka elem, de ha összevegyíted
kálium-kloráttal, meglepően erős kontaktrobbanást eredményez.
- Honnan tudod, mit vegyíthetsz mihez? - Kémia.
És volt egy taná… Lehetőségem kipróbálni ezt-azt.
Robbanóanyagokat?
Ha kis mennyiségeket használsz,
a robbanás mérete nem túl nagy.
Ennyi mindent tudsz, és mégis megvan minden ujjad!
Nem ismerek nálad okosabbat.
Tolja? Bocs. Segítenél, Tolja?
Mi történt?
Milyen íze lehet?
Szerintem tea.
Igen, de virágos ízvilága van?
Keserű? Enyhén édes, egy kis vajas felhang…
Meleg és nedves.
A szentekre!
Reméltük, hogy bemutat az egyik ügyfelének, a Tanítványnak.
Ravkai létére kifogástalan akcentussal beszéli a nyelvünket.
Ön aztán éles megfigyelő!
A férjem és én Ketterdamból jöttünk, de anyám ravkai.
Tőle örököltem a szentek ereklyéi iránti rajongásomat.
Ő a férje?
Ez meglepő. A kerchieket gyengédebbnek véltem.
Otthon le sem veszi rólam a kezét.
Igaz, Gofrikám?
„Gofrikának” gondjai vannak a népem szokásaival?
Drágám! Hisz ezért tettük meg ezt a hosszú utat.
Az informátorunk szerint a Tanítvány a visszavonulása óta
megvált a saját gyűjteménye néhány darabjától.
- Konkrét tárgyat keresnek. - A Nesjenyert.
Az Ahmrat Dzsenben van.
Úgy értesültünk, hogy az ottani kard hamis.
Erről semmit sem tudok.
És ha a Tanítvány maga határozhatná meg az árat?
Ezek szerint meglepően nagy anyagi háttérrel rendelkeznek. Tolvaj létükre.
Műgyűjtők vagyunk, nem tolvajok.
Sok tolvajjal dolgoztam, felismerem a fajtát.
Ha a kardot akarják, lopják el Ahmrat Dzsenből!
Brekker, lélegezz!
Őt kellett volna követned.
Nem hagyhattalak el.
Így nem.
Látom őt akkor is, ha nincs ott.
Hogyhogy?
A Forgó Kerékben is beszélt hozzám, pedig valójában nem volt ott.
Láttam őt, pedig nem volt ott fizikai valójában.
Önmaga kivetüléseként keresett fel?
David úgy véli, maradt benne valami a szarvas agancsából.
Vagyis fennmaradhatott a kötelék. Tudta, hogy nálad van a tenger ostora.
Meg kell szakítanom valahogy. Nem láthatom őt mindenhol,
nem üldözhet folyton!
Akkor kelhetsz át ezen a lelki hídon, ha elszánod magad rá.
Valahányszor gondolsz rá, vagy ő rád, találkoztok.
Nem akarok vele találkozni.
Tudod, milyen ő.
Rátelepszik a gondolataidra és az életedre,
és győzköd, hogy tévesen döntöttél.
Önmagadból nem tudod kivenni az agancsot.
Ki kell őt zárnod valahogy.
Alekszandr!
Meglep, hogy látsz?
Igen. Bár nem szabadna.
Sejtettem, hogy tehetséges tanítványom vagy.
Rájöttem, hogy igazad volt.
Valóban?
Többre vagyok hivatott.
Nyikolaj!
A szentekre! Már féltem, hogy halálhíredet kell vinnem Alinának.
Hol talált rád a futár?
Én találtam rá, amikor a felszínre jött.
- És pontosan hogyan talál… - Hol van?
Ne aggódj, jól van.
Te láttad meg elsőként bennem azt, aki valójában vagyok.
Te mutattad meg, mire vagyok képes.
Valóban? És a nyomolvasód?
Mal nem érti a bennem növekvő erőt.
Nem is értheti.
Az nem az ő vétke.
Próbáltalak figyelmeztetni.
Megmagyarázni.
Nincs hozzánk hasonló, és nem is lesz soha.
Végre kezdem megérteni.
És érezni.
Alina? Mit művel?
Felkereste Alekszandrt egy hídon át,
amit a szarvas okoz.
Összeomlik miatta a barlang!
Alina! Ébredj, Alina! Gyerünk, nézz már rám!
Alina!
Bár örülök, hogy idetaláltál, meg kell kérdeznem,
hogy mit akarsz?
A kettőnk közötti kötelék.
Félsz beismerni, hogy rettegsz tőle.
Mindentől féltem, amitől félni kell. Így lettem erős.
Olyasmit is tudok a hatalomról, amit neked még évekig kell tanulnod.
Nem csak a hatalomról van szó, igaz?
És az, amit akarok?
Az akarással az a gond…
hogy gyengévé tesz minket.
Alina! Nézz rám, Alina!
Kérlek, Alina, gyere! Gyerünk, Alina! Nézz rám!
A szentekre! Majdnem megvolt. Ha nem vonod el a figyelmem, leromboltam volna a hidat.
Egy lelki kötelék köt az Éjúrhoz.
Miért nem szóltál?
Mikor szóltam volna? Sehol sem találtalak.
Az Első Hadsereg rabja voltam. Vaszilij elfogatott, amiért dezertáltam.
Mire sikerült megszöknöm, senkit nem találtam.
Mert ránk támadt. Valóságos mészárlás volt. Vissza kellett vágnom.
Úgy, hogy veszélybe sodrod magad?
Mindent megteszek, hogy óvjalak és meglegyen a tűzmadár,
te pedig letámadod az Éjurat.
Dühös vagy. Na végre!
- Ez meg mit jelentsen? - Csak menetelsz előre.
Előre a tűzmadárig!
Vezess az oltárhoz, és adj tovább, mintha nem fájna!
Még szép, hogy fáj.
Légy őszinte hozzám!
Menetelsz előre, mintha mi sem lenne.
Mi mást tehetnék? Te meg száguldasz.
Szarvas, tenger ostora, tűzmadár, eljegyzés, Második Hadsereg.
Menetelek?
Alig bírom tartani a lépést.
És egyre csak halmozod a…
Nem látod, hová vezet mindez.
Oda, hogy megmentem Ravkát. Talpra állítom ezt a szentekverte országot.
- Milyen áron? - Bármi áron.
Létezik ennél fontosabb?
Nem, csak ezt kellett hallanom.
Nem egy ütemre menetelünk.
Előre száguldottál, és nem bírlak követni az utadon.
De ott a helyed, mert többre vagy hivatott.
- Mal, ne! - Nem.
Elhozom neked a tűzmadarat. Ennyit adhatok. Ugyanazt a régi trükköt.
Ohval nem csak futár.
Ő a Tanítvány.
Miből gondoljátok?
Hangtalanul tette le a teáscsészéjét.
A szívverése egyenletes volt. Ütemesen egy dobbanás másodpercenként.
Szóval ura a szívének és az érzéseinek.
Ez jól jön egy tolvajnak.
A szentekre!
Mondjátok már el, hol van a kard!
Ohvalnál. Azok alapján, hogy rám öntette a pincérnővel a teát.
Mintha ismernélek.
És ha nem adja el nekünk, el kell vennünk tőle.
Nyinával megrendeltük a teát,
és Inej követte a szolgát, aki értesítette Ohvalt.
A város szélén lakik. A teázó fele menet
leadott egy rendelést a patikusnál, amit ma este hoz el.
Figyeltem a házát, végig egyedül volt.
Elmegy otthonról,
és Nyina követni fogja, hogy ne siessen vissza.
Mi addig elhozzuk a kardot.
Ugye nem várod el tőlem, hogy betörjek a házába?
Hát nem azért jöttünk?
Katona vagyok, nem tolvaj.
Azért kellenek a bűnözők, nem?
Nem sokban különböztök egymástól.
Te csak edd a diódat!
Nyinával megyek.
Biztos nincs rám szükséged?
Zója is követheti Ohvalt.
Nyina és Zója megvárja Ohvalt a patika előtt. Kövessétek!
Ha hazaindul, nyerjetek nekünk időt! Foglaljátok le!
- Érzed a szívverését? - Könnyedén. Kész metronóm.
Felejtsd el a fjerdait!
Komolyan? Ezt most akarod megbeszélni velem?
Nem mindegy, mikor mondom, hogy elrontod az életedet?
- Egy drüskelléért. - Ő nem az.
Csak annak nevelték.
Máglyán égetnek el minket. Ezt a gyűlöletet nem neveled ki belőle.
Esküt tettél Ravkának…
Mert nem volt más választásom.
Lehetőségem volt élni az életemet, és megragadtam.
És ő is.
Matthias engem választott, egy grisát,
nem a drüskelle-létet.
Életünkben először a szabadságot választjuk.
Most a Pokol Kapujában ül,
és te a szükség idején cserben hagytad az országodat.
Megérte?
Új rab jött.
Pekka Rollins!
Társaságunk akadt.
Friss hús!
Magas lóról nagy az esés.
Gyere!
Köszönöm, testvér.
Nézzétek és lássátok! A fivérem, Gyemján
az ő szórakoztatására halt meg.
Igen! Verd el!
Adj neki!
Pekka Rollins vagyok.
Velem nem végezhet egy nyomorult senki!
Ha rám támadtok, elpusztítalak.
Ha nekem dolgoztok,
minden a tiétek lehet.
Megtömhetitek a családjaitok zsebét,
vagy a hasatokat,
vagy hancúrozhattok.
Kire számíthatok?
Ki szegődik mellém?
- Igen! - Mi!
- Megpróbálok hívni egy orvost. - Ne tedd!
Intézd el, hogy eltemessenek,
hogy a testem összeolvadhasson a kőrisfa gyökereivel.
Matthias, járd a saját utadat,
hogy Djelhez juss!
Ígérd meg!
Megígérem.
A nap…
Gyemján!
Megígérem.
Mondd el az igazat!
Mit titkolsz az Alekszandrhoz fűződő kötelékedről?
Nem tudom, mire gondolsz.
A nem tudás egy dolog.
De te félsz megküzdeni a nehézségekkel.
Amikor Alekszandrral voltál, kirobbant belőled a fény,
megállíthatatlanul.
Mit nem mondtál el nekem?
Azt mondtad, ki akarod őt zárni.
Amíg nem nézel szembe ezzel, nem tudsz továbblépni.
Érzem őt.
Vagyis a kivetülése hozzád tud érni?
Nem csak az.
Valahányszor használom az erőmet,
érzem őt.
A kezét rajtam,
mintha irányítana.
Miután elmenekültünk a Zónából, és kivágtam belőle az agancsot,
még mindig érzem.
Gondoltam, nem veszem figyelembe, és idővel majd enyhül.
Az ostor megszerzésekor így volt.
Olyan más érzés volt az ereje!
Én is más lettem.
Úgy éreztem…
szabad vagyok.
Dühös hatalom volt, de az enyém volt.
Csak az enyém.
Aztán újra láttam őt.
Mesélj tovább!
Mintha megint ellopta volna az erőmet.
És az ostor nemcsak az enyém, hanem az övé is.
Miért érezted ezt?
Mert miatta kutattam fel.
Ha ő nincs, nem ölöm meg az ostort, és nem veszem át a hatalmát.
Ha ő nincs, még ma is csak egy térképész lennék.
Ő volt az első, aki megmutatta,
hogy nem csak gyenge keramzini lány vagyok.
Hogy grisa vagyok.
És van hatalmam.
Többre vagyok hivatott.
Gyermekem!
Ez Alekszandr közreműködése nélkül is mind igaz rád.
De jelentősen befolyásolta a tetteimet és a személyiségemet.
Az erőm is hozzá köt,
ahhoz, aki manipulálta és átverte Zsenyát, és elárulta Ravkát…
Aki elárult és bántalmazott téged.
Alekszandr több száz éves, az ereje majdnem végtelen, mégis
egy egyszerű lány legyőzte,
méghozzá nem is egyszer.
Az vagy, aki vagy. Az ő akarata ellenére is.
Mert a te akaratod erősebb.
Csak akkor lelsz békére, ha befejezed, amit elkezdtél.
Semmisítsd meg a Zónát, áss az alkotásának a mélyére,
gyógyítsd be a sebet, amit az országon ejtett!
A tűzmadár nélkül nem fog menni.
Segítek megtalálni.
Nem oktatsz ki az erősítőhalmozásról?
Hogy az vétkes dolog?
Két erősítővel ezelőtt papoltam volna mohóságról és erőről. Nem.
Vétek lenne ezt befejezetlenül hagyni.
Hol kell keresni?
Tudom, hol kezdjük.
Morozova műhelyének maradványai között.
- Az őreim ma este elkísérnek. - Szó sem lehet róla!
Biztonságban leszel, távol a harctól és az Éjúrtól.
- Jót fog tenni neked. - Hogyhogy?
Én vagyok a cáriszta.
A palotában van a helyem, melletted, nem holmi zárdában.
Az uralkodásod ideje lejárt.
Megérdemled, hogy megpihenj.
Kérlek, kisfiam!
Kérlek! Csak te maradtál nekem.
Tudom, a rangod ellenére az élet nem volt kegyes hozzád.
Nem akartál cáriszta lenni,
nem kívántad a vele járó elzártságot.
De ez sem ment fel a döntéseid súlya alól.
Sajnálom, Madrája.
Ravka átformálását önmagammal kell kezdenem.
Mégis képes vagy csendben elmélkedni.
Ne aggódj!
Nem árulom el senkinek.
De bevallom, megkönnyebbültem.
Én is csak egy férfi vagyok.
Őrülten jóképű vagyok, és rém bátor, de…
De?
Hogy vagytok?
Mal és te?
Még sosem hagyott így faképnél.
Szeret téged.
Én is látom.
El kell mennem.
A tűzmadárért.
Azt akarod, hogy egyedül vigyek el mindenkit Zvedjába?
Muszáj lesz „összpontosítanod
Ravka megmentésére.”
Imádom, ha engem idézel.
A szerencseiránytűd.
Ideadtad a gyűrűt.
Kell egy másik ürügy, hogy felkutass.
Mihamarabb visszahozom.
Tudom, nehéz lesz, de próbálj meg ne nagyon hiányolni!
Az lehetetlen.
Tábornok?
Romboljátok le az Első Hadsereget!
Értettem.
Ez lesz a fő célunk.
És a napidéző?
Gondoskodom róla, hogy az egész világ hallja majd a sikítását.
Ez egy hagyományos ház.
Meghatározott beosztással.
Az első udvaron át hatolunk be, aztán jön az előszoba,
majd a középső udvar és a főlakosztály.
Mindent átkutatunk.
Mennyi idő kell neked?
Úgy öt perc, míg kinyitom az ajtót.
Ha Ohval kiélesíti, két percünk van, míg a rakéták elsülnek.
Ha korábban haza is ér, a kard nélkül nem megyünk sehová.
Igen, ezen múlik Ravka jövője és a fizetségem.
Tudom.
Nem csak Ravka jövője a tét.
Ha elbukunk, Shu Han, Fjerda, Ketterdam és minden más is
az Éjúr célpontjává válik.
Te aztán tudsz lelkesíteni!
- Maradj látótávolságban! - Tartsd a lépést!
Bocsánat azért, amit a klubban mondtam.
Nem tudtam, hogy nem tudsz olvasni.
Fogalmam sem volt. Hisz olyan okos vagy, meg bölcs…
- Ne tedd ezt, jó? - Mit?
Lekezelő vagy.
Utálom.
„Jaj, Wylan, elképesztő, hogy minden számítást meg tudsz jegyezni!
Olyan okos vagy, meg bölcs is!”
Csak azt mondom, hogy nem kell szégyenkezned.
Elmondod, mit kezdjek a szégyenemmel,
holott titkolod azt, ami különlegessé tesz.
Az arcomat? Sosem…
Azt, hogy grisa vagy.
Láttam a lehetetlennek tűnő lövéseidet.
A zongora sem magától javult meg.
Csak azt nem értem, miért titkolod.
Zemeni vagy. Abban hisztek, hogy a grisaerő áldás.
Miért titkolod?
Mert ez nem áldás, hanem átok.
Fogalmad sincs, mitől fosztott meg engem.
- Nem akartam… - Jesper!
Bemegyünk. Csukd be az ajtót!
Igen?
Nyina!
Szétszéledünk.
Szívverést érzek.
- Azt mondtátok, üres a ház. - Gyenge. A ház másik szegletében van.
Áthatolhatatlan.
- A keret pedig acél. - Djurasztaacél.
Rajtad, a férjeden és a szuli lányon kívül
még kik vannak?
Nem tudom, miről beszélsz…
Ez nem hangzik jól.
Van valami a levegőben.
Itt fogunk meghalni.
Jól vagy?
Mi történt?
Ohval.
Hol van?
Tényleg azt hitted, eltűnök majd, öcskös?
A feliratot fordította: Péter Orsolya