‏- צל ועצם -
‏ברגע שגילינו את זה, ‏הרגשנו שהכרחי להזעיק אותך בחזרה לכאן.
‏אומנם רוב עבודתנו אבדה,
‏אבל השכלתי לשמור את אלה בהישג יד.
‏כך שאמשיך בניסויי…
‏ההגברה שלי.
‏- מבוסס על ספריה של לי ברדוגו -
‏גנרל.
‏מה?
‏הסיירים לא מצאו כל זכר למזמנת השמש,
‏וגם לא לאנשיו של הנסיך ניקולאי.
‏אז תמשיכו לחפש.
‏אדוני, כמעט טיהרנו את ראבקה משושלת המלוכה,
‏והנסיך ניקולאי במנוסה.
‏נפגע בו יותר
‏אם נפנה את מאמצינו לפירוק יתר הצבא הראשון
‏ומחנותיו.
‏זה יהיה הצעד האסטרטגי יותר.
‏אלא שהנסיך הקטן והשיירה שלו ‏נמצאים בחברת מזמנת השמש שלי.
‏אלינה סטרקוב שווה יותר מכל צבא.
‏אז אסתכן ואחזור על עצמי, אבל…
‏תמצאו אותה.
‏מאל?
‏לעזאזל!
‏מאל?
‏זה בסדר, אלינה. הוא לא כאן.
‏ידוע לך איפה הוא? ‏-כנראה עדיין על פני הקרקע.
‏תמר?
‏אנחנו רחוקים קצת מהגלגל הסובב,
‏אבל נמצא אותו ברגע שנשתלט על העניינים.
‏קברו את המתים בקטקומבות.
‏אני רוצה שנצא לזוודיה בהקדם האפשרי.
‏זה בסדר. ‏-טוב.
‏בסדר. ‏-מוכן?
‏אלינה.
‏אחזור למענך.
‏מה זה היה? ‏-כלום, פשוט… נבהלתי.
‏כן, וכמעט קברת אותנו בעזרת האור שלך.
‏את בסדר?
‏אהיה בסדר כשנמצא את מאל. ‏הוא לא היה במסיבה.
‏אולי הוא נפצע. אנחנו לא יודעים איפה הוא.
‏הוא תמיד מצא אותי… ‏-נשלח סייר לחפשו.
‏אבל כרגע, בואי נתמקד במשימה שלפנינו,
‏הצלת ראבקה.
‏אסור שניכנע לפחדים שלנו.
‏יורדי?
‏אני חייב להודות,
‏אתה נראה נחמד באור הבוקר.
‏אתה רעב?
‏נינה הזכירה פעם מסעדה שמבעירים בה אפיפיות.
‏או שאלה היו נקניקיות?
‏לא. אני לא זוכר, לא ממש הקשבתי… ‏-אני…
‏אני לא יודע אם אני כבר מוכן לארוחת בוקר.
‏לא!
‏למטה, עכשיו.
‏ראבקה זקוקה להצלה.
‏הנשיינייר? החרב של נייאר הקדושה?
‏אז לא שכחת לגמרי את מה שלמדת בארמון הקטן.
‏רק את נאמנותך לראבקה. ‏-תודה.
‏לראבקה? או לקיריגן? ‏הוא לא היה צריך להחריב עיר שלמה
‏כדי שאבחן את נאמנותי.
‏עכשיו שכולנו יודעים שאתן מכירות,
‏מה התשלום על העבודה?
‏נקוב במחיר שלך.
‏זה עד כדי כך חשוב.
‏זה הסמל של משפחת לנטסוב? ‏-קל לזהות כי הוא מחריד.
‏הנסיך ניקולאי מבקש את עזרתכם
‏במציאת ובמסירת הנשיינייר ‏לאלינה סטרקוב במזרח ראבקה.
‏היא חזרה?
‏וכך גם האופל הגובר.
‏ואיתו צבא חסין מוות שמורכב ממפלצות צל.
‏זה לא נשמע טוב.
‏היא זקוקה לחרב כדי להרוג אותן. ‏זה הדבר היחיד שעשוי לעזור.
‏מצאו את החרב, והנסיך ישלם כל סכום שתבקשו.
‏אבל זה כן נשמע טוב.
‏זה נכון גם לגביך?
‏אשמח לעזור לנסיך שלכם לבזבז את כספי ארצו.
‏אני לא צריכה קרוגה. ‏אני צריכה לחלץ מישהו מהלגייט.
‏בני לנטסוב בוודאי יוכלו ‏להפעיל קשרים בממשלת קרץ'.
‏עבור פיירדני מסוים?
‏הוא כנראה "פרווה מובחרת".
‏זאת ההצעה.
‏הנסיך ניקולאי הוא אדם אמין.
‏אבל אנחנו צריכים לצאת מיד.
‏אם כך, הוחלט.
‏אנחנו בפנים. ‏-והרוח שלך?
‏ציפיתי לראותה.
‏היא עזבה.
‏לא, היא לא. עדיין לא. היא…
‏לא אופציה.
‏"לא אופציה"?
‏אני יודע. מעניין מאיפה הוא הביא את זה.
‏ואחרי שאסיים,
‏היא לא תהיה אופציה של איש.
‏זה הכובע שלי?
‏אתה שונא אותו.
‏אבל למה שהוא לא יספר לי ‏על עבודה שהזמינה מזמנת השמש?
‏כי הוא מעדיף להרחיק אותך ‏ולא להודות ברגשותיו כלפייך.
‏לא הייתי אמורה לומר את זה בקול רם?
‏אני דווקא שמח שאמרת.
‏כן, אני שונא את הכובע.
‏תקשיבי, אני לא יודע מה קרה ביניכם,
‏כי אף אחד בקבוצת השבורים הזאת ‏לא מסוגל לתקשר כמו שצריך.
‏אבל אני מכיר את קאז.
‏ואני מכיר אותך.
‏וחשבתי שלפחות תרצי לדעת ‏למה אנחנו עושים את זה.
‏למען הקדושה שלך.
‏אם יש לו אפילו טיפה מהחוזק שלך, הוא ישרוד.
‏הלוואי שיכולתי להגיד שיש לו, אבל…
‏מה לגבי טוליה? את לא חוששת ‏שהוא לא ימצא אותנו עכשיו?
‏כל עוד הוא לא יתחיל לדקלם לזויה ‏שירה אפית, הוא יהיה בסדר.
‏יש לנו דרך משלנו למצוא זה את זה.
‏יש יציאה שמובילה אל פני הקרקע בהמשך. ‏תאספו את הפצועים ולכו.
‏לכי עם נדיה.
‏יש מבצר מדרום לקריבירסק בשם זוודיה.
‏לכי לשם ותאתרי את דומיניק ורטוב.
‏אבל אתה זקוק לי. ‏-טיפשונת!
‏כמה זמן תאלצי אותנו לחכות ‏לפני שתראי לנו איך לרדת?
‏באגרה?
‏אולי הייתי צריכה לתת לאלכסנדר לחסל אותנו.
‏ג'ניה!
‏תודה לקדושים!
‏איזו הקלה, לא הייתי בטוח שאת… ‏מה את עושה? שלום?
‏איזו הקלה
‏לראות אותך.
‏באגרה.
‏זה לא בדיוק הארמון הקטן, אבל זה מה יש.
‏את מדריכת הגרישה. ‏-הנסיך הכלבלב.
‏תמיד חשבתי שאת מיתוס.
‏כבר לא, ילד.
‏הארץ הזו ללא ספק נהרסה כליל.
‏שאלתי היא, האם אתה תהיה זה שיתקן את הנזק?
‏מה קרה?
‏מי נראה לך, ילדה?
‏קיריגן עשה לך את זה?
‏הניצ'וויה שלו.
‏ג'ניה.
‏ג'ניה?
‏ג'ניה סאפין?
‏הגרישה שהרעילה את המלך?
‏מוי צארביץ'.
‏מוי צאר. הוא המלך שלך כעת.
‏רק לאחר ההכתרה,
‏ואז תעמדי למשפט על בגידה ‏בבית המלוכה ובארצך.
‏לא, היא לא.
‏היא חברה לאופל הגובר. ‏-היא עשתה מה שהצטרכה כדי לשרוד.
‏לא כולם זכו לברוח מהארמון הגדול כמוך.
‏לא היית פה יותר מדי שנים, סובצ'קה.
‏ועדיין, אתה יודע למה משפחתך מסוגלת.
‏הוא כפה את עצמו?
‏מעולם לא חיפשתי את תשומת ליבו.
‏המלך מת ואינו יכול עוד לשלם על פשעיו.
‏אינך יכול להעניש אותה על כך.
‏היא אינה נאמנה יותר לאופל הגובר?
‏תראה מה הוא עשה לה!
‏קיריגן תמרן אותה, כפי שתמרן את כולנו.
‏את מוגנת כאן.
‏בתור מלך ראבקה הבא, אני מבטיח לך.
‏ואם תצביעי על מיקום המחנה שלו במפה,
‏אני נשבע בכל הקדושים, ‏כשנחלים ונהיה מוכנים לתזוזה,
‏אני אתקוף אותו בכל כוחי.
‏הנשיינייר שבאמראט ג'ן בוודאות מזויפת.
‏כפי שאמרנו לך. אולי עכשיו תספר לנו ‏משהו שאנחנו לא יודעים?
‏לדברי אנשי הקשר שלי, היא נגנבה ‏על ידי גנב הידוע בשם "החניך".
‏הייתה לו חיבה לגניבת שרידים קדושים ‏במהלך העבודה.
‏אז הוא גם גנב וגם אספן?
‏ופרש מהמקצוע.
‏אבל מאז הוא הציע למכירה ‏פריטים מהאוסף שלו בשוק השחור.
‏אז כדי להגיע אליו, נפנה למי שקונה ממנו.
‏אובאל סראן.
‏יש לה חנות תה בביי ז'ו.
‏כדי לדבר איתה צריך להזמין ‏תה חרצית צהובה, הוא לא כלול בתפריט.
‏תה חרצית צהובה.
‏הוא הולך טוב עם עוגות אורז בשומשום.
‏בוא נדבר. ספר לי עוד.
‏אני מבין שלא יכולת להתאפק, ג'ס.
‏זכית בחופש שלך. למה שתבחרי לבזבז אותו כך?
‏אני לא כאן בגללך.
‏אני כאן בגלל אלינה.
‏חשבתי ש"הגורל קובע מה יקרה לקדושים".
‏אדאג לעצמי לדרכון.
‏מה כבר עשיתי לו?
‏הדרכון. הוא גרם לי להיראות ‏מבוגר עוד יותר מבפעם שעברה.
‏טכנית, אתה באמת מבוגר יותר.
‏קדושים אדירים, איזה שם נוראי.
‏מה כתוב שם?
‏אתה לא יודע לקרוא?
‏גם אני בקושי מצליח לקרוא.
‏אני צריך לארוז.
‏סליחה.
‏תודה לך.
‏נראה לך שאוכל עדיין לזמן?
‏ביד אחת?
‏אתה… אתה עדיין בן גרישה.
‏זה לעולם לא ישנה את זה.
‏תודה, ג'ניה.
‏בשמחה.
‏ג'ניה, חכי, בבקשה.
‏ג'ניה!
‏את…
‏שומרים!
‏את תשלמי על מה שעשית, מפלצת!
‏לפחות עכשיו המראה שלך משקף את מה שאת באמת.
‏תשאלי איך עשיתי זאת.
‏מה?
‏תשאלי אותי!
‏מרחתי את עצמי ברעל במשך שבועות.
‏כדי שבכל פעם שהוא ייגע בי,
‏בכל פעם… שהוא ינשק אותי,
‏חלק ממנו יעבור אליו.
‏הוא היה צריך רק להפסיק לבוא אל מיטתי.
‏הוא היה המלך שלך!
‏הוא הביא את זה על עצמו.
‏ניקולאי. שמעת אותה. עצור את הרוצחת הזו.
‏לא.
‏לא אחרי מה ששמעתי.
‏היית אמורה להגן עליה.
‏היא משרתת.
‏ואת אימה של ראבקה.
‏נתינייך היו אמורים להיות לך כילדים.
‏כל אחד מהם.
‏אני מתנצל
‏בשם כל ראבקה
‏על כל הסבל שעברת.
‏אינני מעוניינת בהתנצלותך.
‏את מה…
‏את מה שנעשה לי אי אפשר לבטל.
‏אני רק רוצה לדעת
‏אם אתה באמת ובתמים מתכוון ‏לתקן את כל מה שנהרס בראבקה
‏או שנועדת לחזור על כישלונותיהם ‏של מלכי העבר שלנו.
‏אימא, אבא…
‏אנו מקווים ששלומכם טוב, ‏שאתם נינוחים ושבעים.
‏כשהקפל זז, דודתך…
‏זויה, אני כל כך מצטערת.
‏מי מאיתנו לא איבד מישהו?
‏רק שתדעו,
‏זה מזל רע לא לחלוק כבוד למתים ‏במהלך סאנטסה סאר.
‏אילו האמנתי במזל, היו לי פחות חובות.
‏ואותי מעניינים יותר החיים.
‏טפלו ברוחות הרפאים שלכם, פן יחזרו רעבות.
‏החנות אמורה להיות פתוחה.
‏רוצה קצת?
‏טוליה, אני מחפש לקנות אבקת שרפה.
‏תרצה להצטרף?
‏תמיד אהבתי לצאת לקניות.
‏של חומרי נפץ?
‏בטח.
‏שתיכן, יש לנו פגישה להגיע אליה בחנות התה.
‏ג'ניה, בבקשה, דברי איתי.
‏אני לא מעוניינת ‏ברגשות האשמה או ברחמים שלך.
‏אמרתי לך לנטוש אותי, וכך עשית. כמו שצריך.
‏עשיתי טעות. ‏-היית נהרג.
‏לא, שחזרתי את זה בראשי.
‏פעמים רבות, דברים שיכולתי לעשות אחרת.
‏דברים שהייתי צריך לעשות אחרת. ‏-לא, חישובים לא יתקנו את זה.
‏אתה לא יכול לתקן אותי.
‏אתה לא מבין איך אני מרגישה,
‏ולי אין את הכוחות להסביר לך.
‏אני יודע שיש הרבה דברים שאני לא מבין, ‏אבל אני כן מבין במתכות.
‏איך זה קשור?
‏יופייך הוא השריון שלך.
‏הוא עדין מאוד, והוא לשם הרושם.
‏אבל מבפנים,
‏כולך פלדה.
‏אמיצה, בלתי שבירה ולא דורשת תיקון.
‏את לא דורשת תיקון.
‏לא הייתי צריך לנטוש אותך.
‏דיוויד.
‏אפשר לשאול רק איך מצאתן אותנו? ‏שברתי על זה את הראש,
‏על איך מצאתן אותנו ‏כל כך עמוק מתחת לאדמה, אבל…
‏זאת באגרה. היא שימשה לי כמגבירה.
‏בחיפוש אחר פעימות לב מוכרות.
‏נו, ספר, מה עשית לו?
‏די ברור שעשית משהו מטומטם. ‏-לא עשיתי שום דבר מטומטם.
‏אמרתי משהו מטומטם.
‏איך תכפר על זה?
‏אילו ידעתי, לא הייתי מדבר איתך, נכון?
‏מצחיק שאמרת את זה. ישנו שיר…
‏זה תמריץ מספיק טוב.
‏מה זה?
‏זה זרחן אדום.
‏הוא נדיר בקטרדאם, אבל כשמערבבים אותו
‏עם אשלגן כלורט, ‏מתקבל פיצוץ חזק להפליא במגע.
‏איך אתה יודע בין מה אפשר לערבב? ‏-זאת פשוט כימיה.
‏וגם היה לי מור… סתם ניסוי וטעייה.
‏בחומרי נפץ?
‏כשהדוגמיות מספיק קטנות,
‏הפיצוצים יחסית נשלטים.
‏אתה זוכר את כל זה ‏ועדיין לא חסרה לך אף אצבע.
‏אתה כנראה הבן אדם הכי חכם שאני מכיר.
‏טוליה? סליחה. טוליה, אתה יכול לעזור לי?
‏מה קרה?
‏מה הטעם של זה, לדעתך?
‏דומה לתה.
‏כן. אבל הוא פרחוני?
‏מריר? מתקתק עם נגיעות חמאה…
‏חמים. ורטוב.
‏קדושים אדירים.
‏קיווינו שתוכלי לקשר בינינו ‏לבין אחד הלקוחות שלך, "החניך".
‏המבטא שלך בשפתנו מרשים יחסית לראבקנית.
‏יש לך אוזן טובה.
‏בעלי ואני מקטרדאם, אבל אימי ראבקנית.
‏ירשתי את החיבה לחפצי אמנות קדושים ממנה.
‏בעל?
‏מפתיע. חשבתי שבני הקרץ' ‏הם אנשים חמים יותר.
‏כשאנחנו לבד, הוא לא מפסיק לגעת בי.
‏נכון, אפיפית שלי?
‏ל"אפיפית" יש בעיה ‏עם המנהגים של התרבות שלי?
‏יקירי. נסענו עד לכאן… בשביל זה.
‏בכל אופן, איש הקשר שלנו ‏ציין שמאז פרישתו של החניך,
‏הוא נפרד לעיתים מפריטים מהאוסף האישי שלו.
‏אתם מחפשים פריט מסוים. ‏-הנשיינייר.
‏הנשיינייר נמצאת באמראט ג'ן.
‏להבנתנו, החרב ששם היא זיוף.
‏לא ידוע לי על משהו כזה.
‏ואם היינו אומרים לך ‏שהחניך יוכל לנקוב במחיר?
‏הייתי אומרת שיש לכם ‏הרבה כסף לבזבוזים… יחסית לגנבים.
‏אנחנו לא גנבים, רק אספנים.
‏עבדתי עם מספיק גנבים כדי לזהות כאלה.
‏אם אתם מעוניינים בחרב, ‏תיאלצו לגנוב אותה מאמראט ג'ן.
‏ברקר, תנשום.
‏היית אמורה לרדוף אחריה.
‏לא יכולתי לנטוש אותך.
‏לא ככה.
‏אני רואה אותו כשהוא אינו שם.
‏מה כוונתך?
‏הוא נגלה אליי בגלגל הסובב ‏למרות שלא באמת היה שם.
‏ראיתי אותו, אבל גופו היה במקום אחר.
‏אלכסנדר נגלה אלייך כדמות מוקרנת?
‏דיוויד חושב ששריד מקרן האייל טמוע בידו.
‏ובכך משמר את החיבור ביניכם. ‏הוא ידע ששוט הים ברשותך.
‏אני חייבת לנתק אותו. קשה לי ‏לחשוש כל הזמן שיצוץ מעבר לפינה
‏או שירדוף אותי בעודי ערה.
‏הגשר המנטלי ביניכם יכול להיחצות ‏רק אם אתם בוחרים בכך.
‏בכל פעם שאת חושבת עליו ולהפך, ‏אתם מחפשים זה את זה.
‏אני לא מחפשת אותו בכלל.
‏את מכירה אותו.
‏הוא ימשיך לפלוש למחשבותייך, לחייך,
‏כדי לשכנע אותך שטעית בדרכייך.
‏אינך יכולה לעקור מגופך את האייל.
‏לכן עלייך למצוא דרך לחסום אותו.
‏אלכסנדר.
‏נראה שאתה מופתע לראות אותי.
‏אני מופתע. שלא בצדק, אולי.
‏הייתי צריך לדעת שתתגלי כתלמידה מוכשרת.
‏הבנתי שצדקת.
‏מה כוונתך?
‏נועדתי ליותר.
‏ניקולאי!
‏קדושים אדירים! התחלתי לחשוש ‏שאצטרך לספר לאלינה שאתה מת.
‏היכן הסייר שלי מצא אותך?
‏אני מצאתי אותו, יוצא מבאר שהובילה לכאן.
‏ואיך בדיוק מצאת… ‏-איפה היא?
‏אל תדאג, היא מוגנת.
‏אתה הראשון שראה אותי כפי שאני באמת.
‏הראשון שעזר לי להבין למה אני מסוגלת.
‏כן? ומה עם הגשש שלך?
‏מאל לא מבין את הכוח שגדל בתוכי.
‏הוא לא יכול.
‏זאת לא אשמתו.
‏ניסיתי להזהיר אותך.
‏ניסיתי להסביר.
‏אין עוד כמונו, ולעולם לא יהיו.
‏אני סוף סוף מתחילה להבין את זה.
‏להרגיש את זה.
‏אלינה? מה היא עושה?
‏יוצרת קשר עם אלכסנדר דרך חיבור מנטלי
‏שנוצר ע"י האייל המגביר.
‏היא תמוטט את התקרה!
‏אלינה! אלינה, תתעוררי. ‏אלינה, נו, תסתכלי עליי!
‏אלינה!
‏עד כמה שאני שמח שמצאת את דרכך אליי,
‏מה את רוצה?
‏הדבר הזה שמקשר בינינו.
‏אתה מפחד ממנו יותר מכפי שאתה מוכן להודות.
‏פחדתי מכל דבר אפשרי, זה חיזק אותי.
‏אני מבין דברים על כוח ‏שיידרשו לך שנים כדי ללמוד.
‏אבל לא הכול מסתכם בכוח, נכון?
‏מה לגבי הרצונות שלי?
‏הבעיה ברצונות…
‏היא שהם מחלישים אותנו.
‏אלינה, תסתכלי עליי. אלינה!
‏בבקשה! נו כבר! אלינה! ‏אלינה, נו כבר, תסתכלי עליי!
‏קדושים אדירים, מאל! הוא היה בידיי! יכולתי ‏לקטוע את הקשר אלמלא הוצאת אותי מריכוז!
‏בינך לבין האופל הגובר יש חיבור.
‏למה לא סיפרת לי?
‏מתי יכולתי לספר לך? ‏לא מצאתי אותך, לא היית בסביבה.
‏כי נשביתי על ידי הצבא הראשון. ‏ואסילי הורה לעצור אותי באשמת עריקות.
‏עד שברחתי וחזרתי, לא נותר דבר.
‏כי הוא תקף, והיה טבח. ‏הייתי צריכה לתקוף בחזרה.
‏איך? בכך שתסכני את עצמך?
‏אני הולך עד סוף העולם כדי להגן עלייך, ‏לאתר את ציפור האש,
‏ואת נחפזת לפתוח בקרב מולו.
‏עכשיו אתה מתעצבן. סוף סוף.
‏מה זה אמור להביע? ‏-אתה לא עוצר לרגע.
‏"הלאה לציפור האש,
‏"מלווה ומוסר אותי לחתן ‏כאילו זה לא כואב בכלל."
‏ברור שזה כואב!
‏אז תגיד לי את האמת!
‏אתה מתרוצץ כאילו זה לא מזיז לך.
‏מה עוד אני אמור לעשות? את דוהרת קדימה.
‏האייל, שוט הים, ציפור האש, ‏האירוסים, הצבא השני.
‏מתרוצץ?
‏אני בקושי עומד בקצב.
‏וכל מה שאת מעמיסה על עצמך…
‏את לא רואה לאן זה מוביל באמת.
‏זה מוביל להצלה של ראבקה, ‏לשיקום הארץ שכוחת הקדושים הזו.
‏באיזה מחיר? ‏-איזה מחיר שיידרש.
‏יש משהו חשוב יותר מזה?
‏לא. לא, זה בדיוק העניין, רק הייתי צריך ‏לשמוע אותך אומרת את זה.
‏אז את מבינה שאת ואני לא צועדים זה לצד זה.
‏שאת רצת קדימה ואני מפגר מאחור.
‏ושזהו מקומך, כי נועדת ליותר.
‏לא, מאל. ‏-לא.
‏אשיג לך את ציפור האש, ‏זה כל מה שיש לי להציע. אותו סיפור ישן.
‏אובאל לא סתם סוחרת.
‏היא החניכה.
‏מה הסגיר את זה?
‏ספל התה שלה. ‏היא הניחה אותו בלי להשמיע צליל.
‏ולא הייתה אף תנודה בדופק שלה. ‏פעימה אחת בשנייה, כמו שעון.
‏אז היא שולטת בקצב הלב וברגשות שלה.
‏אלה כישורים שימושיים לגנב.
‏קדושים אדירים!
‏זה השלב שבו אתה מספר לנו איפה החרב.
‏היא אצל אובאל. הבנתי את זה ‏כשהיא סימנה למלצרית לשפוך עליי תה.
‏ממש אפשר לחשוב שאני מכיר אותך.
‏ואם היא לא מתכוונת למכור לנו אותה, ‏פשוט נצטרך לגנוב אותה.
‏אחרי שנינה ואני הזמנו תה,
‏ביקשתי מאינז' לעקוב אחרי עובדת חנות התה ‏שנשלחה ליידע את אובאל.
‏היא גרה לא רחוק מהעיר. ‏כשהיא עצרה בחנות התה,
‏היא הזמינה מרקחת כלשהי שתיאסף הערב.
‏תצפתי עליה בביתה קצת, ‏לא הייתה תנועה של אנשים.
‏כשהיא לא תהיה בבית,
‏נינה תבלוש אחריה כדי לוודא שהיא לא חוזרת.
‏כל השאר ייכנסו וייקחו את החרב.
‏אתה לא באמת מצפה ממני ‏לפרוץ לביתה של האישה הזאת.
‏למה נראה לך שאנחנו כאן?
‏אני חיילת, לא גנבת.
‏אחרת למה הייתי צריכה פושעים שכמותכם?
‏ההבדל בינינו קטן מכפי שאת חושבת.
‏תמשיך לאכול את האגוזים שלך.
‏אני אלך עם נינה.
‏אתה בטוח שאתה לא צריך אותי?
‏זויה יכולה לבלוש אחרי אובאל.
‏נינה וזויה יחכו לאובאל בבית המרקחת. ‏תעקבו אחריה.
‏אם היא תפנה ללכת הביתה, ‏תרוויחו לנו זמן. תסיחו את דעתה.
‏את מרגישה את קצב הלב מכאן? ‏-הוא כמו מטרונום, קשה לפספס.
‏את צריכה לשכוח מהפיירדני.
‏באמת? עכשיו את בוחרת לנהל את השיחה הזו?
‏זה זמן מתאים בהחלט להגיד לך ‏שאת מבזבזת את החיים שלך.
‏בשביל דרוסקלה. ‏-זה לא מי שהוא.
‏כך גידלו אותו.
‏הם שורפים אותנו, נינה. ‏לא שוכחים שנאה כזאת.
‏ונשבעת אמונים לראבקה…
‏ראבקה הכריחה אותי להישבע אמונים.
‏הייתה לי הזדמנות לחיות בשביל עצמי ‏וניצלתי אותה.
‏אנו ניצלנו אותה.
‏מתיאס בחר בי, בגרישה,
‏על פני שבועתו לדרוסקלה.
‏לראשונה בחיינו, בחרנו להיות חופשיים.
‏ועכשיו הוא בהלגייט
‏ואת נטשת את ארצך כשהיא נזקקה לך יותר מכול.
‏זה היה שווה את זה?
‏אסיר חדש!
‏פקה רולינס!
‏יש לנו אורח!
‏דם חדש!
‏איך נפלו גיבורים.
‏בוא.
‏תודה, אח יקר.
‏הביטו. שימו לב, לנגד עיניי ‏רואה אני את אחי, דמיאן,
‏שנשחט לפקודתו של איש זה.
‏כן! תילחם בו!
‏חסל אותו!
‏אני פקה רולינס.
‏ולא אמות בידי איזה אפס מזדיין.
‏אם תנסו לתקוף אותי, אשבור אתכם לשניים.
‏אם תעבדו בשבילי,
‏תקבלו כל מה שתרצו.
‏בין אם זה לרפד למשפחה את הכיסים,
‏למלא את הבטן
‏או לטבול את הנקניק.
‏מי בעניין?
‏כן! ‏-אנחנו איתך.
‏אנסה להזעיק רופא. ‏-לא.
‏תדאג שיקברו אותי
‏כך שגופי יוכל להתאחד עם שורשיו של עץ מילה.
‏מתיאס, עליך לפסוע בדרך משלך
‏כדי להתאחד כך עם דייל.
‏תבטיח.
‏אני מבטיח לך.
‏השמש…
‏דמיאן.
‏אני מבטיח לך.
‏תגידי לי את האמת.
‏החיבור הזה שלך ושל אלכסנדר, ‏מה עוד הוא טומן בחובו?
‏איני מבינה למה את מתכוונת.
‏יש הבדל בין חוסר הבנה
‏לבין סירוב להתעמת עם אמיתות קשות, ילדה.
‏כשהיית עם אלכסנדר עכשיו, התפוצץ ממך אור
‏כאילו אין ביכולתך להכילו.
‏אז מה את לא מספרת לי?
‏אמרת שאת מחפשת דרך לחסום אותו.
‏לא תוכלי להתקדם אם לא תתעמתי עם זה.
‏אני מרגישה אותו.
‏את אומרת שכדמות מוקרנת, הוא יכול לגעת בך?
‏זה יותר מזה.
‏בכל פעם שאני משתמשת בכוחותיי,
‏אני מרגישה אותו.
‏את ידיו עליי,
‏מאלצות אותי להשתמש בהם.
‏אפילו אחרי שנמלטנו מהקפל ‏וחתכתי את הקרן מידו,
‏עדיין הרגשתי אותו.
‏אמרתי לעצמי להתעלם מזה, שזה יקהה עם הזמן.
‏וכשהתמזגתי עם שוט הים, זה קרה.
‏הכוח שלו, הרגשתי שהוא… שונה.
‏אני הרגשתי שונה.
‏הרגשתי…
‏חופשייה.
‏הכוח היה כעוס, אבל הוא היה שלי.
‏רק שלי.
‏ואז ראיתי אותו שוב.
‏אל תעצרי, תמשיכי.
‏הרגשתי כאילו הוא גנב לי את הכוחות מחדש.
‏כאילו שוט הים לא היה רק שלי יותר, ‏אלא גם שלו.
‏ולמה חשבת כך?
‏כי בגללו חיפשתי אותו מלכתחילה.
‏אלמלא הוא, בחיים לא הייתי ‏נוטלת את חייו או את כוחו של שוט הים.
‏אלמלא הוא, עדיין הייתי ציירת מפות.
‏הוא היה הראשון שהראה לי
‏שאני לא סתם איזו כלומניקית מקראמזין.
‏שאני בת גרישה.
‏שאני חזקה.
‏שנועדתי ליותר.
‏ילדה.
‏גם ללא השפעתו של אלכסנדר ‏הדברים האלה היו נכונים.
‏אבל הוא אחראי לחלק גדול כל כך ‏מהמעשים ומהזהות שלי.
‏אפילו הכוחות שלי קשורים אליו,
‏האדם שתמרן את ג'ניה ובגד בה, בגד בראבקה…
‏בגד בך. חילל אותך.
‏אלכסנדר בן מאות שנים, ‏כוחו כמעט אינסופי, ובכל זאת,
‏ילדונת קטנה הביסה אותו לא פעם,
‏אלא שוב ושוב.
‏את מי שאת למרות השפעתו.
‏כי כוח הרצון שלך חזק משלו.
‏תמצאי שלווה רק אם תסיימי את מה שהתחלת.
‏הרסי את הקפל, גשי ללב היצירה של אלכסנדר
‏ורפאי את הפצע שהוא פער בארץ הזו.
‏אבל לא אוכל לעשות זאת בלי ציפור האש.
‏אעזור לך למצוא אותה.
‏בלי הטפות על מיזוג מגבירים?
‏על כך שזה מעשה תועבה?
‏לפני שני מגבירים, הייתי מזהירה אותך ‏מפני חמדנות וכוח. לא.
‏מעשה התועבה יהיה לא ללכת עם זה עד הסוף.
‏את יודעת איפה לחפש?
‏אני יודעת איפה להתחיל.
‏בבית המלאכה של מורוזובה, ‏או במה שנותר ממנו.
‏את תעזבי עם השומרים שלי הלילה. ‏-בשום פנים ואופן לא!
‏את תהיי מוגנת שם, הרחק מהלחימה ‏ומהישג ידו של האופל הגובר.
‏זה יעשה לך טוב. ‏-באיזה מובן?
‏אני המלכה האם.
‏מקומי בארמון לצידך, לא באיזה מנזר.
‏ימייך כמלכה תמו.
‏הגיעה שעתך לנוח, הרווחת את זה.
‏בבקשה, מילנקי.
‏בבקשה, לא נשאר לי כלום מלבדך.
‏אני יודע שלמרות תוארך, ‏החיים לא תמיד היו טובים אלייך.
‏לא בחרת להתחתן עם המלך,
‏וגם לא בבידוד שנלווה לתפקידך כמלכה.
‏אבל דבר מכל אלה לא מצדיק את הבחירות שלך.
‏אני מצטער, אימא.
‏אבל כדי שראבקה תשתנה, ‏השינוי צריך להתחיל בי.
‏אז אתה כן מסוגל להרהר בשקט.
‏אל תדאג.
‏לא אספר לאיש.
‏אבל אני מודה שזאת הקלה.
‏טוב, גם אני רק בן אדם, אלינה.
‏בן אדם יפה תואר ואמיץ ביותר, אבל עדיין…
‏עדיין?
‏איך הולך?
‏עם מאל?
‏הוא מעולם לא נפרד ממני ככה.
‏הוא אוהב אותך.
‏אפילו אני רואה.
‏אני צריכה ללכת.
‏ציפור האש.
‏באמת תיתני לי לקבץ את החיילים בזוודיה לבד?
‏אני מניחה שתצטרך "להתמקד במשימה שלפניך,
‏"הצלת ראבקה".
‏מת על זה שאת מצטטת אותי.
‏מצפן המזל שלך.
‏החזרת לי את האזמרגד,
‏אז חשבתי שתרצי תירוץ אחר לחפש אותי.
‏אחזיר אותו בהקדם האפשרי.
‏אני יודע שיהיה לך קשה, ‏אבל תשתדלי לא להתגעגע אליי מדי.
‏בלתי אפשרי.
‏גנרל?
‏תחריבו את המחנות של הצבא הראשון.
‏מובן.
‏נמקד מחדש את מאמצינו.
‏ומה לגבי מזמנת השמש?
‏העולם כולו ישמע אותה כשאגרום לה לצרוח.
‏זה בית מסורתי.
‏הוא בנוי בצורה מסוימת.
‏ניכנס דרך החצר הקדמית, מבואה,
‏חצר פנימית, חדר ראשי.
‏נסרוק את המקום כולו.
‏כמה זמן אתה צריך כדי להתארגן?
‏אני יכול לפתוח את הדלת בחמש דקות.
‏ואם אובאל תפעיל את האזעקה, יהיו לנו ‏שתי דקות לצאת מפה לפני שהזיקוקים ישוגרו.
‏גם אם היא תחזור לפני הזמן, ‏אסור שנעזוב בלי החרב.
‏כן, עתידה של ראבקה והתשלום שלי תלויים בכך.
‏אני מודע לכך.
‏לא רק עתידה של ראבקה בסכנה.
‏אם ניכשל, שו האן, פיירדה, ‏קטרדאם והארצות שמעבר,
‏כולן ירגישו את כובד משקלו של האופל הגובר.
‏הסכנה באמת לא הייתה מספיק גדולה.
‏תזכרי לא לצאת מטווח הראייה שלי. ‏-תזכרי לעמוד בקצב.
‏תקשיב, אני מצטער ‏על מה שאמרתי במועדון הפסולת.
‏באמת לא ידעתי שאתה לא יודע לקרוא.
‏לא ידעתי. איך יכולתי לדעת? ‏אתה כל כך נבון וחכם…
‏אולי תפסיק? בבקשה? ‏-להפסיק מה?
‏להתנשא עליי.
‏אני שונא את זה.
‏"אוי, ויילן, זה מדהים שאתה זוכר ‏את כל המשוואות האלה.
‏"זה כל כך נבון, כל כך חכם."
‏אני רק אומר שאין לך במה להתבייש.
‏אתה מנסה להגיד לי ‏איך להרגיש לגבי הבושה שלי
‏בזמן שאתה מסתיר את הדבר שהכי מייחד אותך.
‏הפנים שלי? בחיים לא…
‏אני מדבר על כך שאתה בן גרישה.
‏ראיתי אותך פוגע במטרות בלתי אפשריות.
‏המיתר בפסנתר לא תיקן את עצמו.
‏אני רק לא מבין למה אתה שומר את זה בסוד.
‏אתה זמני. זמנים מאמינים ‏שהכוחות של הגרישה הם ברכה.
‏אז למה אתה מסתיר אותם?
‏כי זאת לא ברכה, זאת קללה.
‏ואין לך מושג איזה מחיר שילמתי.
‏לא התכוונתי… ‏-ג'ספר.
‏נכנסים. סגור את הדלתות מאחוריך.
‏כן?
‏נינה!
‏להתפרש.
‏אני חש בדופק.
‏חשבתי שהמתחם ריק. ‏-הוא חלש. באזור מרוחק יותר של הבית.
‏זה בלתי חדיר.
‏המסגרות עשויות מתכת. ‏-בייצור דוראסטי.
‏חוץ ממך, מבעלך ומהבחורה הסולית,
‏כמה עוד יש?
‏אני לא יודעת על מה את מדב…
‏זה לא נשמע טוב.
‏יש משהו באוויר.
‏ככה נמות.
‏את בסדר?
‏מה קרה?
‏אובאל.
‏איפה היא?
‏באמת חשבת שאני איעלם, אחי?
‏תרגום כתוביות: אור גסנר