SVĚTLO A STÍNY
Když jsme to zjistili, přišlo nám nutné vás zavolat.
Přišli jsme o většinu, na čem jsme pracovali,
ale tohle jsem nosil u sebe.
Takže budu dál dělat pokusy…
s umocňovači.
PODLE KNIH LEIGH BARDUGO
Generále.
Co?
Naši zvědové nenašli žádné stopy nositelky,
ani prince Nikolaje.
Tak hledejte dál.
Pane, Ravku jsme téměř zbavili královské linie
a princ Nikolaj je na útěku.
Oslabili bychom ho víc,
kdybychom své úsilí věnovali rozpuštění zbytku První armády
a jejich táborů.
Byl by to strategičtější krok.
Až na to, že Malý princ a jeho karavana jsou s mou nositelkou.
Alina Starková je cennější než jakákoli armáda.
Budu se sice opakovat, ale…
najděte ji.
Male?
Sakra!
Male?
Klid, Alino. Není tady.
- Víš, kde je? - Musí být nad zemí.
Tamar?
Jsme dost daleko od Kolovratu,
ale najdeme ho, až se to tu uklidní.
Mrtvé dejte do katakomb.
Chci se co nejdřív přesunou ke Zvedye.
- To nic. - Jo.
- Tak jo. - Můžeme?
Alino.
Vrátím se pro tebe.
- Co to bylo? - Nic, jen jsem se… lekla.
A málem jsi nás tu pohřbila.
Jsi v pořádku?
Budu, až najdeme Mala. Nebyl na večírku.
Možná je zraněný. Nevíme, kde je.
- On mě našel vždycky… - Vyšleme zvěda.
Dobře, ale teď se soustřeď
na záchranu Ravky.
Své démony musíme držet dál.
Jordie?
Musím se přiznat,
že se mi líbí, jak vypadáš po ránu.
Máš hlad?
Nina zmínila podnik, kde zapalují vafle.
Nebo to byly klobásy?
- Nevzpomínám si, neposlouchal jsem… - Já…
Nevím, jestli jsem připravený na snídani.
Ne!
Dolů, hned.
Čas zachránit Ravku.
Nešjener? Meč sankty Nešjery?
Takže jsi nezapomněla, co tě učili v malém paláci.
- Jen svou věrnost k Ravce. - Děkuji.
Ravce? Nebo Kiriganovi? Nemusel ničit město,
abych začala pochybovat.
Takže když víme, že máte společnou historii,
kolik za tu práci zaplatíte?
Řekněte si.
Tak je to důležité.
- To je znak Lantsových? - To poznáš, protože je ošklivý.
Princ Nikolaj žádá o vaše služby
k získání a přivezení Nešjeneru Alině Starkové do Východní Ravky.
Vrátila se?
Stejně jako Temnyj.
S nezničitelnou armádou stínových monster.
To se mi nelíbí.
Potřebuje ten meč, aby je zabila. To jediné může fungovat.
Najděte ten meč a princ zaplatí, co si řeknete.
To se mi líbí.
Platí totéž i pro tebe?
Uvítám šanci pomoci princi utratit peníze vaší země.
Nepotřebuji kruge. Chci někoho dostat z Brány do pekel.
Lantsovi musí zatahat za nitky u kerčské vlády.
Kvůli jistému Fjerdanovi?
To musí být kusanec.
Nabídka platí.
Princ Nikolaj drží slovo.
Ale musíme vyrazit hned.
Dohodnuto.
- Jdeme do toho. - A vaše Mora?
Čekala jsem ji tady.
Odešla.
Neodešla. Ještě ne. Ona…
Není k mání.
„Není k mání“?
Já vím. Netuším, kde to vzal.
A až skončím,
už nikdy k mání nebude.
To je můj klobouk?
Nesnášíš ho.
Ale proč by mi neřekl o práci pro nositelku?
Radši tě odstrčí, než aby přiznal, co k tobě cítí.
Neměla jsem to říkat nahlas?
Já jsem za to rád.
Jo, nesnáším ho.
Nevím, co se mezi vámi stalo,
protože tady nikdo není schopný mluvit.
Ale Kaze znám.
A znám i tebe.
A říkal jsem si, že budeš chtít vědět, proč to děláme.
Pro tvou svatou.
Jestli je z poloviny tak silný jako ty, zvládne to.
Kéž bych to mohla říct, ale…
Co Tolja? Nedělá ti starosti, jak nás teď najde?
Když nezačne Zoje recitovat básně, bude v pořádku.
Máme způsob, jak se najít.
O kus dál je východ nad zem. Vezměte raněné a jděte.
Ty běž s Naďou.
Jižně od Kribirsku je pevnost zvaná Zvedya.
Běžte a najděte Dominika Vertova.
- Ale potřebuješ mě. - Hloupá holko!
Jak dlouho nás ještě necháš čekat, než nám ukážeš cestu dolů?
Baghro?
Měla jsem nechat Aleksandra, aby nás oddělal.
Žeňo!
Díky svatým!
To je úleva, nebyl jsem si jistý, jestli jsi… Co děláš?
Byla taková úleva
tě vidět.
Baghro.
Není to Malý palác, ale musí stačit.
- Jsi ta grišská učitelka. - Princ štěně.
Myslel jsem si, že jsi mýtus.
Už ne, hochu.
Tato země byla zničena.
Ptám se, jestli to napravíš.
Co se stalo?
Kdo myslíš, holka?
To ti udělal Kirigan?
Jeho ničevoja.
Žeňo.
Žeňa?
Žeňa Safinová?
Griša, co otrávila krále?
Moj carevič.
Moj car. Teď je tvůj král.
Do korunovace ne,
pak ale staneš před soudem za zradu proti koruně a své zemi.
To ne.
- Spikla se s Temnyjem. - Musela, aby přežila.
Každý neměl takové štěstí, že utekl z Velkého paláce.
Byl jsi pryč moc dlouho, sabačka.
I tak víš, čeho je tvá rodina schopná.
Přinutil tě?
Jeho pozornost jsem nevyhledávala.
Král už nežije, aby za své zločiny zaplatil.
Nemůžeš ji za to potrestat.
Už není s Temnyjem?
Podívej, co jí udělal!
Kirigan ji zmanipuloval, jako nás všechny.
Jsi v bezpečí.
To ti slibuji, jako král Ravky.
A jestli mi můžeš ukázat, kde má základnu,
přísahám při všech svatých, že až se zotavíme,
sešlu na něj všechno, co mám.
Nešjener v Ahmrat Jen je rozhodně replika.
Což jsme ti řekli my. Teď nám třeba řekneš něco, co nevíme.
Podle mých kontaktů ho ukradl zloděj jménem Apoštol.
Má ve zvyku krást předměty spojené se svatými.
Takže je zloděj a sběratel?
A na odpočinku.
Ale za tu dobu dal několik svých kousků na černý trh.
Na to musíme za jeho překupníkem.
Ohval Saran.
Má čajovnu v Bhez Ju.
Musíme si objednat chryzantémový čaj, abychom s ní promluvili.
Žlutý chryzantémový čaj.
Hodí se k rýžovým koláčkům se sezamem.
Probereme to. Řekni mi víc.
Vidím, že sis nemohl pomoct, Jesi.
Máš svobodu. Proč to chceš udělat?
Nejsem tu kvůli tobě.
Ale kvůli sanktě Alině.
Myslel jsem, že co se stane svatým je osud.
Svůj pas si seženu sama.
Co jsem mu udělal?
Pas. Udělal mě ještě starším než minule.
Technicky jsi starší než minule.
Svatí, to je hrozné jméno.
Co se tam píše?
Ty to nepřečteš?
Já skoro také ne.
Měl bych si zabalit.
Promiň.
Díky.
Myslíš, že budu moct přivolávat?
Jen s jednou rukou?
Ty… pořád jsi griša.
Tohle to nezmění.
Děkuji, Žeňo.
To nic.
Žeňo, počkej, prosím.
Žeňo!
Ty…
Stráže!
Zaplatíš za to, co jsi udělala, ty monstrum!
Aspoň teď vypadáš tak, jaká jsi.
Zeptej se jak.
Co?
Zeptej se!
Týdny jsem si dávala jed na tělo.
Aby pokaždé, když se mě dotkne,
pokaždé… když mě políbil,
vzal si trochu toho jedu.
Stačilo přestat chodit do mé postele.
Byl tvůj král!
Mohl si za to sám.
Nikolaji. Slyšel jsi ji. Zatkni tu vražedkyni.
Ne.
Po tom, co jsem slyšel.
Byla pod tvou ochranou.
Je služebná.
A ty, matka Ravky.
Tvoji poddaní mají být tvé děti.
Všichni.
Omlouvám se
jménem celé Ravky
za všechno, co jsi vytrpěla.
Nechci tvou omluvu.
Co…
Co mi udělali, nejde vrátit.
Chci vědět,
jestli vážně chceš spravit, co je na Ravce rozbitého,
nebo jestli jsi předurčený opakovat selhání předchozích králů.
Matko, otče…
Doufáme, že jste v pořádku, sytí a odpočatí.
Když se Vrása pohnula, tvoje teta…
Zojo, moc mě to mrzí.
Kdo tady nikoho neztratil?
Jen abyste věděli,
neuctít mrtvé během Suntsa Sar přináší smůlu.
Kdybych věřil na štěstí, neměl bych dluhy.
Mě víc zajímají živí.
Nestarej se o své duchy a vrátí se hladoví.
Čajovna by měla být otevřená.
Chceš kousek?
Toljo, vlastně jsem chtěl koupit výbušný prach.
Chceš jít se mnou?
Nakupování mě baví.
Výbušnin?
Jasně.
Vy dva, máme jít na čaj.
Žeňo, mluv se mnou, prosím.
Nechci tvoji vinu ani lítost.
Řekla jsem ti, ať mě tam necháš a nechal.
- Udělal jsem chybu. - Zemřel bys.
Ne, přehrávám si to v hlavě.
Přemýšlím, co všechno jsem mohl udělat.
- Co jsem měl udělat. - Ne, kalkulace to nespraví, Davide.
Mě už nespravíš.
Nechápeš, jaké to je,
a já ti to nedokážu vysvětlit.
Vím, že je mnoho věcí, kterým nerozumím, ale znám kov.
Jak to s tím souvisí?
Tvá krása je tvé brnění.
Je to křehké, jen pro parádu.
Ale co je uvnitř,
je z oceli.
Statečné a nerozbitné a nepotřebuje to spravit.
Ty to nepotřebuješ.
Neměl jsem tě opustit.
Davide.
Můžu se jen zeptat, jak jste nás našly? Snažím se přijít na to,
jak jste nás našly tak hluboko pod zemí, ale…
To Baghra. Umocnila mě.
Abych našla známé tlukoty srdce.
Tak cos mu provedl?
- Očividně jsi udělal nějakou hloupost. - Neudělal.
Ale řekl.
Jak to spravíš?
Kdybych to věděl, nemluvil bych s tebou, ne?
Zvláštní, že to říkáš. V jedné básni…
To bude stačit.
Co je tohle?
Červený fosfor.
V Ketterdamu je vzácný, ale když ho smícháš
s chloridem draselným, dostaneš silnou kontaktní explozi.
- Jak víš, co s čím smíchat? - Je to jen chemie.
A měl jsem uči… Pokus, omyl.
S výbušninami?
Když máš dost malé vzorky,
exploze se dají zvládnout.
To všechno máš v hlavě a pořád máš všechny prsty.
Nejspíš jsi nejchytřejší člověk, co znám.
Toljo? Promiň. Toljo, můžeš mi pomoct?
Co se stalo?
Jak myslíš, že to chutná?
Jako čaj.
Ano. Ale je květinový?
Hořký? Nasládlý s tóny máslového…
Teplý. A mokrý.
Svatí.
Doufali jsme, že bys nás mohla spojit s jedním z tvých klientů, Apoštolem.
Tvoje výslovnost našeho jazyka je na Ravkanku působivá.
Máš dobrý sluch.
S manželem jsme z Ketterdamu, ale moje matka je z Ravky.
Zdědila jsem po ní zálibu v artefaktech po svatých.
Manžel?
To mě překvapuje. Kerčany jsem měla za pozornější.
No, v soukromí ze mě nesundá ruce.
Nemám pravdu, vafličko?
Má „vaflička“ problém se zvykem naší kultury?
Zlato. Jeli jsme takovou dálku.
Náš kontakt zmínil, že od Apoštolova odchodu na odpočinek
postupně prodává věci z osobní sbírky.
- Hledáte něco konkrétního. - Nešjener.
Nešjener je v Ahmrat Jen.
Ten je podle našich informací falešný.
O tom nic nevím.
Co kdybychom nechali Apoštola určit si cenu?
Řekla bych, že máte překvapivě hodně peněz… na zloděje.
Nejsme zloději, jen sběratelé.
Pracovala jsem s dost zloději, abych je poznala.
Jestli meč chcete, musíte ho ukrást z Ahmrat Jen.
Brekkere, dýchej.
Měla jsi ji sledovat.
Nemohla jsem tě opustit.
Takhle ne.
Vidím ho na místech, kde není.
Jak to?
Přišel za mnou v Kolovratu, i když tam skutečně nebyl.
Viděla jsem ho, ale jeho tělo bylo jinde.
Aleksander za tebou přišel jako projekce?
David si myslí, že má v ruce zbytek jelenova parohu.
Který by udržel vaše spojení. Věděl, že máš Mořský bič.
Musím ho přerušit. Nemůžu ho čekat za každým rohem,
že mě bude strašit.
Tenhle mentální most se dá přejít, jen když chceš.
Pokaždé když na sebe pomyslíte, vyhledáte se.
Já ho nevyhledávám.
Znáš ho.
Dál bude napadat tvé myšlenky, tvůj život,
aby tě přesvědčil, že jsi udělala chybu.
Nemůžeš jelena vyndat ze svého těla.
Tak ho musíš blokovat.
Aleksandře.
Vypadáš překvapeně, že mě vidíš.
To jsem. Ale možná bych neměl.
Měl jsem čekat, že budeš dobrá žačka.
Došlo mi, že jsi měl pravdu.
Jak to?
Jsem určená pro víc.
Nikolaji!
Svatí! Začínal jsem se bát, že budu muset říct Alině, že jsi mrtvý.
Kde tě zvěd našel?
Já našel jeho, jak leze ze studny, co vedla sem.
- A jak jsi našel… - Kde je?
Neboj, je v bezpečí.
Ty jsi jako první viděl, jaká jsem.
Pomohl jsi mi uvědomit, čeho jsem schopná.
Vážně? A co tvůj stopař?
Mal nechápe moc, která ve mně roste.
Nemůže.
Není to jeho chyba.
Snažil jsem se tě varovat.
Vysvětlit to.
Nikdo jako my není. A nikdy nebude.
Konečně to začínám chápat.
Cítit to.
Alino? Co to dělá?
Komunikuje s Aleksanderem přes pouto
stvořené jelenem.
Zavalí nás tady!
Alino! Prober se. Podívej se na mě, Alino!
Alino!
Jsem sice rád, že jsi mě našla,
ale co chceš?
Tohle, co nás spojuje.
Myslím, že se toho bojíš víc, než přiznáváš.
Bojím se, čeho je třeba, proto jsem silný.
O moci vím věci, které se naučíš za roky.
Není to ale jen o moci, že?
Co věci, které chci?
Potíž je v tom, že když něco chceme…
oslabuje nás to.
Alino, podívej se na mě.
Prosím! Alino! No tak!
Svatí, Male! Už jsem ho měla! Přetrhla bych naše pouto, kdybys mě nerozptýlil!
S Temnyjem sdílíte spojení.
Proč jsi mi to neřekla?
A kdy? Nemohla jsem tě najít, nebyl jsi tu.
Protože mě zajala první armáda. Vasilij mě zatkl pro dezerci.
Když se mi podařilo utéct, nic tu nebylo.
Protože zaútočil a byla to jatka. Musela jsem mu to oplatit.
Čím? Že ses ohrozila?
Jdu až na konec světa, abych tě ochránil, hledám Ohniváka
a ty se pustíš do boje s Temnyjem.
Teď se zlobíš. Konečně.
- Co to má znamenat? - Jen pochoduješ.
„Vzhůru za Ohnivákem,
předat mě u oltáře jinému, jako by nic z toho nebolelo.“
Samozřejmě, že to bolí!
Tak ke mně buď upřímný!
Mašíruješ, jako by to nic nebylo.
Co jiného mi zbývá? Ty se ženeš dál.
Jelen, Mořský bič, Ohnivák, zásnuby, druhá armáda.
Mašíruju?
Sotva ti stačím.
A to všechno, co stohuješ…
Nevidíš, kam to spěje.
Spěje to k mé záchraně Ravky, opravení této svatými zapomenuté země.
- A k čemu? - K čemu bude třeba.
Něco dalšího?
Ne. Přesně to jsem potřeboval slyšet.
Abys pochopila, že nemáme stejný cíl.
Že jsi mě nechala v prachu za sebou.
A měla bys být vpředu, protože jsi byla určena pro víc.
- Ne, Male. - Ne.
Najdu ti Ohniváka, to jediné ti můžu nabídnout. Starý trik.
Ohval není jen překupnice.
Je Apoštol.
Jak jsi to poznal?
Její hrneček. Položila ho úplně neslyšně.
A její tep se nezměnil. Jednou za vteřinu, jako hodiny.
Takže dokáže ovládat své emoce a tep.
To je pro zloděje užitečné.
Svatí!
Teď nám řekneš, kde je meč.
Má ho Ohval. Poznal jsem to podle jejího signálu servírce.
Jako bych tě znal.
A když nám ho neprodá, budeme si ho muset vzít.
Když jsme si objednali ten čaj,
poslal jsem Inej za servírkou, co šla pro Ohval.
Bydlí na kraji města. Když se zastavila v čajovně,
udělala objednávku v apatyce, kterou si večer vyzvedne.
Sledovala jsem ji doma a nikdo jiný tam nebyl.
Až odejde z domu,
Nina ji bude sledovat a udrží ji venku.
Zbytek nás zajde pro ten meč.
Snad vážně nechceš, abych se jí vloupala do domu?
Proč myslíš, že jsme tady?
Jsem voják, ne zloděj.
K čemu bych jinak měla vás?
Není to takový rozdíl.
Jez své ořechy.
Půjdu s Ninou.
Určitě mě nepotřebujete?
Ohval může sledovat Zoja.
Nina a Zoja počkají u apatyky na Ohval. Sledujte ji.
Když zamíří domů, získejte nám čas. Zdržte ji.
- Cítíš její tep? - Je jako metronom, nejde přehlédnout.
Musíš zapomenout na toho Fjerdana.
Vážně? Teď je na to vhodná doba?
Proč bych nemohla podotknout, že zahazuješ svůj život.
- Za Drüskelle. - To on není.
Jen ho tak vychovali.
Upalují nás, Nino. Taková nenávist se neodnaučí.
A přísahala jsi Ravce…
Ravka mi nedala příležitost nepřísahat.
Dostala jsem příležitost žít podle svého a využila jsem ji.
My ji využili.
Matthias si vybral mě, grišu,
místo své přísahy Drüskelle.
Poprvé v životě jsme si zvolili svobodu.
A teď je v Bráně do pekel
a tys opustila svou zemi, když tě potřebovala nejvíc.
Stálo to za to?
Nový vězeň!
Pekka Rollins!
Tak máme společnost!
Čerstvý maso!
Jak hluboko jsi padl.
Pojď.
Díky, bratře.
Pohleďte. Mého bratra Demyana
zabili na povel tohoto muže.
Jo! Perte se!
Sejmi ho!
Jsem Pekka Rollins.
A moje smrt nepřijde od takové nuly.
Něco zkusíte a já vás přerazím vejpůl.
Pracujte pro mě,
a dám vám, co chcete.
Ať to jsou peníze pro vaši rodinu,
plný žaludek,
nebo možnost smočit klobásu.
Kdo je pro?
- Jo! - Jsme s tebou.
- Zkusím sehnat doktora. - Ne.
Postarej se, ať mě pohřbí,
aby mé tělo splynulo s kořeny jasanu.
Matthiasi, musíš jít vlastní cestou,
aby ses sem dostal s Djelem.
Slib mi to.
Slibuju.
Slunce…
Demyan.
Slibuju.
Řekni mi pravdu.
Co dalšího je za tím spojením, co máš s Aleksandrem?
Nechápu, co myslíš.
Je rozdíl mezi nechápáním
a odmítáním čelit složité pravdě.
Teď, když jsi byla s Aleksandrem, z tebe vylétlo světlo,
jako by ho nešlo zadržet.
Co mi tedy neříkáš?
Řekla jsi, že ho chceš udržet venku.
Nepřekonáš to, dokud se tomu nepostavíš.
Cítím ho.
Říkáš, že jako projekce se tě může dotknout?
Je toho víc.
Kdykoli použiji svou moc,
cítím ho.
Jeho ruce na sobě,
jak mě nutí ji použít.
I když jsme uprchli z Vrásy a já mu odsekla to paroží z ruky,
pořád jsem ho cítila.
Řekla jsem si, že to budu ignorovat a časem to přejde.
A když jsem našla Mořský bič, přešlo.
Jeho moc působila… jinak.
Já se cítila jinak.
Cítila jsem se…
volná.
Byla to zuřivá moc, ale byla moje.
Jen moje.
Pak jsem ho viděla znovu.
Nepřestávej.
Bylo to jako by mi znovu vzal mou moc.
Jako by Mořský bič patřil i jemu, ne jen mně.
Proč sis to myslela?
Protože kvůli němu jsem ho hledala.
Kdyby nebylo jeho, život ani moc Mořského biče bych si nevzala.
Kdyby nebylo jeho, pořád bych byla kartografka.
On mi jako první ukázal,
že nejsem jen nuzná holka z Keramzinu.
Ale griša.
Že jsem mocná.
Předurčená k něčemu většímu.
Dítě.
To je pravda i bez Aleksandrova vlivu.
Ale spousta z toho, co jsem udělala a čím jsem se stala, je kvůli němu.
I moje moc je svázaná s ním,
s mužem, který zmanipuloval Žeňu, zradil Ravku…
Zradil a zneužil i tebe.
Aleksander je starý stovky let, jeho moc je téměř bezmezná, a přesto
ho přemohla malá holka, ne jednou,
ale znovu a znovu.
Jsi, kým jsi, navzdory jemu.
Protože máš silnější vůli než on.
Klid najdeš jedině tehdy, když dokončíš, cos začala.
Strhni Vrásu, dostaň se k srdci Aleksandrova výtvoru
a uzdrav ránu, kterou zanechal na této zemi.
Ale bez Ohniváka to nedokážu.
Pomůžu ti ho najít.
Nebudeš mi kázat o kombinování umocňovačů?
O té zrůdnosti?
Před dvěma umocňovači bych ti kázala o chamtivosti, moci. Ne.
Zrůdnost by byla nedotáhnout to do konce.
Víš, kde hledat?
Vím, kde začít.
Morozovova dílna, nebo co z ní zbylo.
- Večer odjedeš s mou stráží. - V žádném případě!
Budeš v bezpečí, daleko od boje a z dosahu Temnyje.
- Bude to pro tebe dobré. - V jakém směru?
Jsem královna matka.
Patřím do paláce s tebou, ne do kláštera.
Tvůj čas jako královny skončil.
Teď si můžeš odpočinout, jak si zasloužíš.
Prosím tě.
Už mám jen tebe.
Vím, že i přes tvou pozici jsi neměla lehký život.
Nezvolila sis vdát se za krále,
ani izolaci, která s tím souvisela.
Ale nic z toho neomlouvá volby, které jsi učinila.
Je mi líto, matko.
Ale jestli se má Ravka změnit, začne to mnou.
Takže jsi schopný tichého rozjímání.
Neboj.
Nikomu to neřeknu.
I když musím přiznat, že je to úleva.
Jsem jen člověk, Alino.
Hezký a velice statečný, ale i tak…
I tak?
Jak to jde?
S Malem?
Ještě nikdy ode mě takhle neodešel.
Miluje tě, Alino.
To vidím i já.
Musím jít.
Ohnivák.
Vážně bys mě nechala shromáždit vojsko u Zvedyi samotného?
Asi se budeš muset „zaměřit na hlavní úkol,
zachránit Ravku.“
Miluju, když mě cituješ.
Tvůj šťastný kompas.
Vrátila jsi mi smaragd.
Chci ti dát další záminku, abys mě našla.
Vrátím ho co nejdříve.
Vím, že to bude těžké, ale snaž se, aby se ti moc nestýskalo.
Nemožné.
Generále?
Rozprašte tábory první armády.
Rozumím.
Přesuneme naše snahy.
A nositelka slunce?
Až ji donutím křičet, uslyší to celý svět.
Tento dům je tradiční.
Má specifický půdorys.
Vstoupíme předním dvorem, předsíň,
prostřední dvůr, hlavní pokoj.
Celé to prohledáme.
Jak dlouho to bude trvat?
Dveře otevřu do pěti minut.
A když to Ohval spustí, máme dvě minuty než začne ohňostroj.
I když se vrátí brzy, nesmíme odejít bez meče.
Závisí na tom budoucnost Ravky a moje platba.
To vím.
Jde o víc než o budoucnost Ravky.
Když selžeme, Šu Han, Fjerda, Ketterdam a další
pocítí váhu Temnyjova útoku.
Dobrá motivace.
- Neztrácej se mi z očí. - Snaž se držet krok.
Omlouvám se za to, co jsem řekl v klubu.
Nevěděl jsem, že neumíš číst.
Jak jsem to měl vědět, když jsi tak chytrý…
- Můžeš přestat? Prosím? - S čím?
S pochlebováním.
Nesnáším to.
„Ach, Vilane, je úžasné, jak si pamatuješ všechny ty vzorce.“
„Je to tak chytré.“
Jen říkám, že se nemáš za co stydět.
Říkáš mi, jak se mám cítit o svém studu,
když tajíš věc, která tě dělá neobyčejným.
Mou tvář? To bych nikdy…
Mluvím o tom, že jsi griša.
Viděl jsem všechny tvé nemožné zásahy.
Struna piana se nespravila sama.
Nechápu, proč to tajíš.
Jsi Novozemec. Vy věříte, že moc grišů je požehnání.
Tak proč to tajíš?
Protože to není požehnání, ale kletba.
A nemáš tušení, co mě to stálo.
- Nechtěl jsem… - Jespere.
Jdeme dovnitř. Zavři za sebou.
Ano?
Nino!
Rozdělte se.
Cítím tlukot srdce.
- Myslel jsem, že tu nikdo není. - Je slabý.
Je to nedobytné.
- Rámy jsou ze železa. - Dělal je řemeslník.
Kromě tebe, tvého manžela a té Sulijky,
kolik vás tady je?
Nevím, o čem to ml…
To nezní dobře.
Něco je ve vzduchu.
Takhle umřeme.
Jsi v pořádku?
Co se stalo?
Ohval.
Kde je?
Vážně sis myslel, že odejdu, bratře?
Překlad titulků: Ludmila Vodičková