ТІНЬ І КІСТКА
Чому ти завжди граєшся в дипломатію, Миколо?
Щоб ґриші обідали за одним столом з істинними солдатами Равки — це занадто.
ЗА ТВОРАМИ ЛІ БАРДУГО
-Ми тут усі равканці. -Не обов'язково протиставляти себе їм.
Нехай би Кіріґан пам'ятав про це,
а не намагався вбити мого батька й улаштувати переворот.
До речі, без Дарклінга цими ґришами легко керувати.
Кажучи «керувати», ви маєте на увазі «страчувати», мій царевичу?
Ця доля чекає на тих, хто зрадив Корону, міс Старкова.
Якщо Друга армія потребує лідера, відданого Короні,
щоб забезпечити їхню вірність, я очолю їх.
Чому я маю вірити, що ви віддані моїй сім'ї?
Сьогодні ми відзначаємо початок нової епохи співпраці
між Ланцовими й ґришами.
Я радий оголосити про свої заручини з Аліною Старковою,
Заклиначкою Сонця і новою командувачкою Другої армії.
Разом ми збудуємо краще майбутнє для Равки.
Це було трохи занадто.
Кого цікавить стриманість?
Складно ж їй доведеться.
Нічого, упорається.
Заклинання світла не додає хисту керувати військовою кампанією.
-Вона ґриша менше року. -Ґришами народжуються, а не стають.
То ти не підеш за нею?
Звісно, піду.
Якщо не підіграємо, то нас усіх пов'яжуть з Кіріґаном й обізвуть зрадниками.
А я хочу побачити, як він програє.
Ти впевнений у цьому, песику?
Я розумію політичні маневри,
та чи це виправдано в довгостроковій перспективі?
Це те, що краще для мене й Равки, матінко.
Твій інший син робить усе, щоб затягти країну в громадянську війну.
Я маю намір йому завадити.
Певно, треба влаштувати офіційне святкування.
Зараз не час для вечірок.
Така подія може нас викрити, загроза від Кіріґана неминуча.
Ти спадкоємець Ланцових.
Якщо не відзначимо, подумають, що ми щось приховуємо.
Вона буде невеличкою, лише родина.
Моя швачка підготує щось гідне для тебе.
Ці рани спричинені поганню, дитино.
Твоя енергія кравчині буде втрачена марно. Тепер вони частина тебе.
Знищена.
Страждання нічого не варте, воно повсюди.
Важливо, як ти його використаєш.
Навіщо ставати на чолі Другої армії? Заручини мали захистити тебе.
-А не виставляти напоказ. -Хіба ґриші не потребують захисту?
Равка на межі громадянської війни.
Солдати не вбивали ґриш самовільно, це був наказ Василя.
Керуючи Другою армією, ти цього не зміниш.
Це зробить тебе ще більшою мішенню.
Усі ґриші стали мішенями. Я намагалася посіяти надію.
Якщо хочеш допомогти ґришам, треба зосередитися на пошуку Вогнептаха.
Коли знищиш Каньйон, не буде причин для війни й ненависті до ґриш.
Коли Каньйону не буде, хтось інший очолить Другу армію.
Микола знайде собі нову наречену.
Але ми приїхали об'єднати Равку.
Ти приїхала заради Равки.
Я приїхав заради тебе.
Ти — мій стяг, Аліно.
Ти — мій народ, а не це болото.
Це болото варте спасіння.
Я мушу вірити в це. Ти вір у мене.
Повір, що коли все буде позаду, залишимося лише ми вдвох
і цілий світ перед нами.
Пихатий дурню. Твої намагання — суцільна єресь.
Ну, ви підсилювач.
Звісно, вам відомо, як сильно інші ґриші прагнуть хоча б… сліду вашої сили.
Що нескінченне? Усесвіт…
І жадоба людей.
Тобі подобаються догми, чи не так, мамо?
Тушкований інжир.
Твій улюблений.
Думаєш, здобудеш мою прихильність жменькою теплих фруктів?
Забери її.
Що ти робиш із тією кравчинею?
Вона зрадниця і наочний приклад для тих, кому спаде на думку кинути мені виклик.
Вона віддано служила тобі з дитинства,
терпіла роки насильства за твоїм наказом,
а ти зробив з неї приклад?
Олександре, коли ж це закінчиться?
Закінчиться, коли Равка стане моєю, й Аліна буде поруч зі мною.
Отже, вбиваєш мирних людей, калічиш ґриш, вирізаєш близьких?
Усього, що я знаю, я навчився в тебе.
Дурна я була, коли думала, що приведу тебе до каяття.
Мене не цікавлять твої химерні ідеї, мамо.
Надто пізно.
Казе.
Казе!
Вайлан приніс суміш. Джеспер допомагає завантажити.
За кілька годин, коли все почнеться…
мені буде спокійніше знати, що ти зі мною…
у тінях.
Не пропущу цього.
Якщо план піде шкереберть, пообіцяй мені одне.
Ти втечеш із міста якнайшвидше, знайдеш брата й не будеш озиратися.
Можу пообіцяти лише, що Пекка благатиме смерті.
У більшості місць Санкт-Емеренс — це звичайний фестиваль урожаю.
Не такого розмаху.
У Барилі Святого покровителя пивоварів належно шанують.
Санкт-Емеренс потонув у силосі, намагаючись прогнати щурів.
Я не проти свята, яке поєднує холодний напій з рольовими іграми.
Обережно!
Розіб'єш хоч одну, і доведеться грати неприємну роль
від дев'яти до 12 годин.
Попередження прийнято.
Небезпека… розвага.
Небагатьом людям пасує дзьоб.
Давай. Твоя черга.
Не забудь рукавички.
Ідеально.
Прикриває все обличчя.
Обличчя мені подобається.
Привіт.
Смердить, наче його рік не прали.
Це буде повна імітація?
Добре.
Хочеш сказати, що без мене не впораєшся?
І що ти не любиш, коли ми сердимося один на одного, та брати інколи сваряться.
І що коли все буде позаду,
ти відкриєш мені рахунок у будь-якому клубі,
бо коли Пекки не буде, ти забереш їх усі.
Ось що ти хотів сказати.
Так?
Рахунок буде обмеженим.
А от решта — так. Усе так.
Тоді ходімо повалимо короля.
План у нас такий.
Джеспере й Вайлане, ви роздасте костюми «Звіриної комедії»
і пляшечки з сумішшю всім Покидькам.
Банда Пера Гаскелла тепер наша.
До заходу сонця вулиці будуть повні гуляк із Санкт-Емеренса.
Вони забезпечать нам прикриття.
Вражайте всі бізнеси Пекки, усі клуби, усі борделі.
Усе, щоб зруйнувати репутацію Пекки.
Інеж займеться П'ятою гаванню,
і коли почнеться хаос,
вона передасть записку водієві Пекки.
Ми з Ніною займемося «Смарагдовим Палацом».
Побачимося там.
Ні трауру.
Ні похорону.
Чому ви таке кажете?
Чому б не сказати «щасти» чи «удачі»?
Намагаємося не очікувати багато.
Щось ти дуже тиха.
Готова?
Дурниця якась.
Це все другий підсилювач.
З Оленем я закликала, немов дихала.
А зараз я наче приборкую хаос.
Перехід Каньйону був катастрофою.
Агов, ми з усім упораємося.
Можу вдарити тебе палицею.
-І назвати «дурним дівчиськом». -Може, і доведеться.
Чому я настільки сповнена другим підсилювачем
і водночас відчуваю брак третього?
Наразі зосередьмося на тому, що нам під силу. Спробуй прицілитися.
Я керую Другою армією, мені треба чогось більшого.
Треба навчитися розрізу.
Керувати шляхом страху — то був спосіб Кіріґана.
Ти можеш керувати серцем.
Другій армії це більше припаде до душі.
Ти маєш рацію.
Але я б не відкидала страх повністю.
Знаєш, скільки народу бачили моїх маляток
і змінювали думку?
Я не знаю, як працює розріз, це прийом ефіреалів вищого класу,
але я знаю, як спрямовувати силу.
Уся справа в намірі.
Люблю уявляти обличчя людини, яку хочу знищити.
Спробуй.
Пам'ятай, хто головний.
Ні, цього не буде.
Вони зрадники.
Ну, це не розріз, але теж ефективно.
Знаю, вам не можна заважати, але вас кличуть до штабу.
Давиде.
Отже, ти його таки знаєш.
Він стверджує, що втік від дуже живого генерала Кіріґана.
Він здався без спротиву. Ми знайшли в нього це.
Каже, що це один зі щоденників Морозова.
Я, звісно, хочу знати більше, але він наполіг, що хоче говорити з тобою.
Аліно…
знаю, що скривдив тебе.
Прошу, повір, що я шкодую про це.
Знаю, у тебе є причини не вірити мені, але я не маю відданості генералу Кіріґану.
Він урятувався від волькр?
На жаль, так.
Також він знає, що ти жива й знаходишся в Східній Равці.
Скажи нам, де він.
Ні.
Це буде дуже погана ідея.
Не очікуй, що ми повіримо тобі, якщо ти нам не відкриєшся.
Напад на нього був би самогубством.
Кіріґан дещо створив у Каньйоні, використовуючи погань.
Істоти, що йому коряться, удвічі більші за людину.
Утворені з чистої тіні.
У них немає дихання, щоб його забрати,
серця, щоб зупинити, чи крові, щоб пустити, та вони живі.
Вони живі й убивають.
Це нічогої.
Ніщо.
Кулі, леза, вогонь — усе просто проходить крізь них,
вони не бояться сонячного світла.
Боюся, убити їх можна лише поганню.
То як тоді тобі вдалося втекти?
Женя.
Ми намагалися втекти разом, але… нічогої.
Вона пожертвувала собою, щоб урятувати мене.
Не знаю, чи вона жива.
-Розумний шпигун завжди вдає жертву. -Ні.
Твоя правда, Толю.
Ти керуєш Другою армією, вирішувати тобі.
Ти найдовше знала Давида. Що скажеш?
Він завжди був дуже близьким до Кіріґана.
Відведи його до камери.
Нам треба поговорити наодинці.
Звісно.
Ти йому віриш?
Не знаю.
Не повністю.
Тіньові монстри…
Але навіщо йому брехати?
З Кіріґаном треба рахуватися.
Та якщо це правда, потрібно вполювати Вогнептаха.
Або можна зробити щось негайно, як альтернативу до підсилення.
Альтернативу?
Він створив солдатів тіні.
Можливо…
Можливо, я зможу знищити Каньйон, створивши солдатів світла.
Як? З допомогою погані?
Дарклінг це зробив — і отримав Каньйон на 400 років.
Зараз у нього є монстри, які ходять з ним.
Дай мені час відстежити Вогнептаха.
Погань має свою ціну. Не варто ризикувати.
Аліно…
Прошу, нехай мене звільнять. Я допоможу, якщо ти дозволиш.
Не все одразу.
Так.
Я хочу зрозуміти, як працює погань.
Ні.
Якщо ти не маєш відданості до Кіріґана, то допоможи знайти спосіб його перемогти.
Щоденник Морозова опускає найважливішу деталь — ціну.
Ти ставиш неправильні запитання.
Але є дещо, що тобі треба знати.
Я не хотів казати цього перед іншими.
Продовжуй.
Навіть зараз між вами може щось бути.
Спільний зв'язок, що залишився після тих подій у Каньйоні.
Немає в мене зв'язку з Кіріґаном.
Я б не був таким упевненим.
Того шматка в руці вже немає,
але залишок Оленя ще є.
Він питав мене про зв'язок.
Ви можете й досі бути якось пов'язані.
Його серцебиття не змінилося.
Він вірить, що це правда.
Я знову шукав зачіпки щодо Вогнептаха,
а потім згадав легенду про меч із Шухану.
-Меч Неш'єн'єр. Невпинний меч. -Ти чув про нього?
Звісно. Це казка.
Фабрикатор Хо створив невмирущу армію з гвинтиків і кісток…
А фабрикаторка Неяр викувала Неш'єн'єр.
«Коли Неяр билася, її меч так яскраво сяяв,
що люди присягалися, що в неї в руках блискавка».
Меч такий гострий, що міг розтяти тінь.
Це казочка перед сном. У мого народу найкращі міфи.
Морський батіг був міфом.
Олень також. А вони були справжніми. Вона вбила невмирущу армію.
Це може бути зброєю, яка допоможе проти монстрів Кіріґана.
І ця книга каже, що меч у храмі в Амрат Єні.
Ні, навряд.
Кажуть, що там виставлена підробка.
Як знайти справжній?
У кого є гроші й можливості здобувати цінну зброю?
Меч в Амрат Єні справді копія.
Оригінал давно вкрали. Підозрюю, що він не покидав Шухан.
Якби він був на загальному чорному ринку, Штурмгонд знав би про це.
Мабуть, це єдина зброя, яка вб'є тіньових монстрів Кіріґана.
Треба її знайти.
Це цінний старий меч, звісно.
Та це не означає, що історія правдива.
Краще такий шанс, аніж жодного шансу.
Ці слова дуже пасували б Штурмгонду.
Якби він був тут, він би тебе підтримав.
Дивно, що ти говориш про нього, наче це хтось інший.
І він припустив би, що наші спільні друзі в Кеттердамі —
ідеальна команда для цього завдання.
Скажіть босу, що я маю те, що він хоче.
Ти не рівня душопробирачці, скажи, Бреккере?
Справжній бос знає, як надихнути своїх людей на вірність.
-Чи не так, хлопці? -Саме так.
Молодець, дівчино. Далі я сам.
Агов!
Ворухнеш руками — і втратиш їх.
Ти пошкодуєш про день, коли перейшов мені шлях.
Агов?
Допоможіть, будь ласка.
Агов!
Усе гаразд. Я виведу вас із корабля.
Ідіть за мною.
Ходіть.
Поставте його на ноги.
У нас була угода. Я виконала свою частку.
До цього ще дійде.
Спершу…
Я зроблю приклад із цього щура.
Ти заплатиш за це, дводушна відьмо!
Ні, не заплатить.
Коли я тебе заб'ю,
то повішу твоє тіло на стовпі як нагадування
усім, хто забуває…
що я — король цього міста.
Роби, на що здатний.
Більше жодних ставок.
Що це в тебе на обличчі?
О ні!
У них віспа!
Вогняна віспа!
Тікайте!
Що це за сирени?
Вогняна віспа, хлопче. З равканського судна.
Босе. Вогняна віспа повернулася.
Ми всі чуємо довбані сирени, Едику.
-Сподіваюся, тобі відомо щось більше. -Кажуть, вона з «Драконаші».
-П'ята гавань. -Що стоїть в… Так.
Рада Припливів закрила гавань. Жодне судно не ввійде й не вийде.
Трясця!
Шей каже, що Ферму й Солодке ательє дуже зачепило.
-Солодке ательє? -Так.
Воно не біля гавані.
Спалахи будуть у всіх твоїх закладах.
І лише твоїх.
Шлях зараження буде чітким.
Корабель у твоїй гавані розповсюдив заразу на твої клуби.
Що ти накоїв, хлопче?
Він бреше. Ніхто не в змозі витягти в'язня з Воріт пекла.
Навіть Пекка.
Його серцебиття це підтвердило.
Та якщо я цього не зроблю, тоді…
Він може виконати погрози щодо Матіаса.
Як розберемося з Пеккою,
я заплачу охоронцям, щоб не виставляли Матіаса на бої.
Але ти мусиш дещо зробити для мене, і це має виглядати по-справжньому.
Потрібно щось для імітації вогняної віспи.
Порошок, який легко розповсюдити.
Вигляд і відчуття будуть однакові, та за день-два усе мине.
Але часу вистачить, перш ніж здогадаються, що вона не справжня.
Народ острову найбільше боїться хвороби.
Торговельна рада проведе належне розслідування.
Ти привернув мою увагу.
Але це не варте часу, потрібного, щоб прострелити тобі голову.
П'ята гавань заблокована. Твої бізнеси заплямовані.
З моїми бізнесами все буде добре.
-А з тобою? -Я б подумав.
Якщо хочеш побачити Каельського принца.
Що ти зробиш? Знову його підірвеш?
Придумай щось нове.
Я про іншого Каельського принца.
Який любить солодке. Білявий.
Албі.
Я вб'ю всіх, кого ти любиш, Бреккере.
Фішка в тому, щоб нікого не любити.
Твоя помилка — у тебе з'явився хтось близький.
Той, заради якого ти пожертвуєш усім, і це робить тебе слабким.
Тоді я просто тебе вб'ю.
Зроби це —
і ти не знайдеш свого сина вчасно.
Що ти зробив?
Я його поховав.
На 30 сантиметрів углиб.
Він так легко помістився в ящик.
Навіть не плакав,
доки я не забрав у нього це.
Де мій син?
Зроби розумний вибір
і, можливо, устигнеш, перш ніж закінчиться повітря.
Ти нікчемний шматок барильного лайна.
-Якого біса тобі треба? -Я хочу, щоб ти згадав.
Прокинься.
Що згадав?
Йорді, прокинься!
Шахрайство, яке ти провернув…
-Прокинься! -Над двома хлопцями з ферми.
-Сиротами. -Отямся, Йорді!
Обіцяючи замінити їм утрачену сім'ю.
А потім позбавив їх усього.
Вони опинилися на вулиці й обидва померли.
Але один з нас відродився.
Надто багато було, усіх не згадати?
Я тобі допоможу.
Якобе Герцуне.
Це було дуже давно.
То ось у чому річ?
Тому ти так убивчо дивишся на мене тими своїми акулячими очима?
Ви були просто дві куріпки, яких я общипав,
і якби то був не я, був би хтось інший.
Не пощастило Албі, що то був ти.
Ти… розповіси мені, де знайти сина!
Це простий обмін, Роллінзе.
Назви ім'я мого брата,
і твій син житиме.
Може, ще одну підказку?
Ти називав доньку Саскією.
Вона мала червоні стрічки в косах.
Гаразд, два хлопці з Ліжу.
Так.
У вас був якийсь нікчемний спадок.
Твій брат уявив себе торговцем,
хотів швидко розбагатіти, як і кожен бевзь,
що з'являється в Барилі.
Я хочу, щоб ти назвав його ім'я.
-Ну ж бо! -Я…
Я не пам'ятаю його імені!
Мені лише потрібен мій син. Він — усе, що я маю.
Я дам тобі все, що забажаєш, Бреккере.
Благаю тебе.
Та невже?
Зізнання у вбивстві Танте Гелін і констебля Сема.
І відпускна угода для Інеж Ґафи.
Підписуй… якщо хочеш знайти сина живим.
Де мій син?
Кладовище Чорна вуаль.
Збирай усіх своїх людей, щоб відкопати його вчасно.
Якщо хтось і знайде Неш'єн'єр, то це, певно, вони.
Дуже слизькі ці Ворони.
І розумні.
Змогли перетнути Каньйон на якомусь укріпленому потязі.
Під час останніх відвідин Кеттердаму
я не заскочив до «Куперому» на омлет.
Ось чому ти зголосився.
Хто ж без мене зупинить тебе, щоб ти не скочив за їжею зі скелі?
Думала, ми вирушаємо з третім дзвоном.
Толя намагається запхати всю бібліотеку поезії до наплічника.
Поезії?
«Нехай же ніч, темрява якої…»
Ні! Лише не це.
Принесіть Неш'єн'єр для Аліни.
Це було з «Кантонів» Рабінова.
Визначна робота.
Так, а тепер обговорімо смаколики, які ти привезеш із Шухану.
Мальєне Орецев!
Дезертир.
Відвези його на базу в Ульєнську для військово-польового трибуналу.
То що, мила моя, так краще?
Я не можу поворухнути руками.
Принесу інший корсет.
Святі!
Мені потрібна допомога з мереживом.
Хоча я і володію цим мистецтвом досконало, та, певно, це було б неприйнятно.
Можеш називати мене Василем,
принаймні наодинці.
Чим можу вам допомогти, мій царевичу?
-Ти звеш мого брата на ім'я. -Ми зустрілися за інших обставин.
Так, чув, що ті корсарські витребеньки викликають у декого захоплення.
Прошу вибачити, та я маю…
Він має розуміти, що б він не задумав, він однаково залишиться другим сином.
Лише я зроблю тебе королевою.
Запевняю вас, я не настільки амбітна.
Та невже?
Ви не приховуєте свого ставлення про ґриш.
Навіщо вам союз зі мною?
Я не відмовляюся від попередніх заяв.
Народу Равки набридло бути заручниками ґриш-тиранів.
Та є шанс, що окремі ґриші — хороші люди.
Ти можеш допомогти це з'ясувати.
Де ж ви знайдете час на це?
Кажуть, ви надто зайняті в Кар'єві,
ділячи час між перегонами й борделями.
Скільки у вас справжніх союзників, міс Старкова?
Залишки ґриш.
Лідерці Другої армії
не завадить мати союзником командувача Першої.
Ти розумна дівчина, зваж обставини.
Тоді й поговоримо.
Шукайте далі!
Он свіжа!
-Де? -Там!
Он там!
Дайте лопату! Будь ласка!
Пекко Роллінзе!
Де мій син?
Вас розшукують у зв'язку з убивством Танте Гелін.
Гаразд. Назад.
Де мій син? Мій син!
Тату.
Тату!
Отже… як воно — знову бути вільним?
-Чудово! -Справді?
Здається, наче світ сповнений можливостей.
Яких саме?
Розгульна ніч у місті… У «Купчастих Хмарах» завжди весело.
А моя подруга Поппі дає нове шоу в «Блакитному раю».
Яке я дуже хотів подивитися, тому…
Ти міг би піти зі мною.
Звісно.
З тобою щось коїться.
Тієї ночі, як ми зустрілися,
я пішов, бо думав, що ти це зробиш.
Гаразд.
Ні. Я… просто подумав, що така людина не захоче чогось більшого.
Особливо після лише однієї ночі, тож я…
Подумав, що легше порвати одразу.
Так, розумію.
Звісно, моя репутація говорить сама за себе.
Я люблю хаос.
Азартне життя Барила.
Щоб не знати, що буде далі.
Я справді міг піти першим.
Але це… було до того, як я пізнав тебе.
Не можу нічого тобі обіцяти.
Чи передбачити, що між нами буде.
Але можу тобі сказати, що…
хотів би це з'ясувати.
Ти міг уже здогадатися, що мовчання —
не найулюбленіша річ для мене.
Це було ще краще, ніж минулого разу.
Знаєш, треба добре пригадати.
Де ти була?
«Драконаша» перевозила кабальних.
-Я їх звільнила. -У нас був план.
Це було неочікувано. Я прийняла спонтанне рішення.
-Ти надала перевагу незнайомцям. -Я передала записку водієві.
Ніна сказала, що все вдалося.
Я не знав, де ти.
Я не знав, чи Пекка не найняв ще одного вбивцю.
-Я не знав, чи ти… -У мене все добре.
Твоє обличчя…
Пробач, що мене не було.
Я не можу мати слабку ланку в команді.
Я зробила одну річ, не порадившись, і стала слабкою ланкою?
-Ти жартуєш. -Я покладаюся на своїх Воронів.
Якщо немає упевненості, то нічого не вийде.
Ти ось так просто… проганяєш мене?
Ти вільна.
Тепер у всіх кабальних у Керчі є Примара.
У тебе величний вигляд.
Наче сонячне сяйво першого весняного дня.
Дякую.
Деякі з ґриш допомогли мені з ось цим, замість…
Думаю, я маю останній штрих для завершення образу.
Подарунок.
Смарагд Ланцових.
«Кого цікавить стриманість?»
Люблю, коли ти мене цитуєш.
Можеш утішитися, знаючи, що якщо даси мені по пиці з ним на пальці,
то, певно, вибереш мені око.
І мені цього дуже б хотілося.
Щоб ти його вдягнула. А не вдарила.
Можна?
Так.
Твоїй мамі не сподобається, що ти подарував це простолюдинці.
Якби матір не любила простолюдин так, як стверджує,
то мене б тут не було, еге ж?
Ставши на чолі армії, навчися краще приховувати свої думки.
Я не була впевнена.
З дитинства чув перешіптування.
Я заперечу, якщо ти комусь розповіси,
та правда в тім, що мені байдуже, чи тече в мені кров Ланцових.
Враховуючи кровні зв'язки,
певно, те, що я байстрюк, — це бал на мою користь.
Приємно, коли ти перестаєш прикидатися, коли стаєш самим собою.
Я принц, Аліно.
Бути собою — це розкіш, яку я рідко можу собі дозволити.
Для Василя трон — це трофей, улюблена іграшка.
Ти справді дбаєш про Равку.
Ти будеш хорошим королем.
З твоїх уст це приємно чути.
Тепер ти станеш нестерпним, так?
Я вже нестерпний.
Це таке у вас сімейне уявлення про скромне зібрання?
Я цього не чекав.
Де Мал?
Знаю, що тобі зі мною не надто цікаво,
але хоч вдай, що тобі весело.
Зрештою, той желатиновий олень поклав життя заради твоєї розваги.
Просто… це на нього не схоже, розумієш?
Не звинувачуй його, що він спізнюється.
Мабуть, це для нього тортури.
Певен, він скоро прийде.
Може, твоєму вірному слідопитові не дуже подобається
святкувати.
Прошу вибачення, мій царевичу.
Агов! Нам потрібно більше шампанського. Хочеш?
Ні.
Я зараз повернуся.
-Ти бачила Мала? -Ні.
Я дала їй особисту швачку, а вона навіть не подякувала.
Знаєш, рідний, ще не пізно передумати.
Ми домовилися не святкувати гучно.
Скільки гостей ви запросили?
Василь трохи перестарався із запрошеннями.
Хоча я не надто схвалюю цих твоїх типів з Кар'єва,
але мушу визнати, вони додають святкового духу.
Ти розкрив наше місцезнаходження гравцям і халявщикам, яких звеш друзями?
Дуже цінна порада від пірата.
Робиш із себе посміховисько.
Дарклінг живий.
Ми в небезпеці, якщо наше місцезнаходження розкрите.
Ти зробиш нас усіх жертвами своєї пихи й тупості.
Ти забуваєшся, малий байстрюче.
Тост!
Хочу сказати вам кілька слів про свого брата
Миколу.
Ми всі знаємо, що він пафосний,
поблажливий, людина з народу.
Але в нього є і приховані якості.
Його наречена має…
Немає ні серця, ні крові.
У всіх істот є слабкість.
О ні, моє дитя!
Це не працює!
Ви бачили? Вони стають твердими, щоб схопити жертву.
Тоді вони вразливі.
Микола!
Я знаю вихід.
Якщо вони Кіріґана, він десь неподалік, контролює їх.
Якщо це так, може, ми це закінчимо.
Ні, ми перегрупуємося для контратаки.
Ну ж бо! Уперед!
Де Аліна?
Радий бачити тебе, Аліно.
-Ти несправжній. -Морський батіг зробив тебе сильнішою.
Я завжди казав, ти варта більшого.
-Тобі личить влада. -Дай мені спокій.
Я намагаюся захистити тебе від битви.
Ти заманив мене від друзів.
-Щоб захистити тебе. -Щоб убити їх.
Лише Ланцових.
Але мої створіння дещо непередбачувані.
У цьому ви схожі.
Геть з моєї голови.
Чому з тобою так важко?
Я роблю це лише тому, що ти мені небайдужа.
Дозволь допомогти тобі.
Аліно!
Я повернуся за тобою.
Аліно.
Ґриші Кіріґана оточили будівлю. Треба дістатися тунелів, негайно.
Вилікуй це.
Пригнися.
Ходімо.
Ми мусимо знайти Мала.
Тунелі вже недалеко.
Там є печери, сховаємося в них.
Куди він веде?
Там є таємний вхід крізь арку.
Ви йдіть перші. Ми прикриємо.
Адріку!
Треба віднести його до цілителя. Забагато крові.
-Ви його бачите? -Так.
Я не маю наміру кривдити тебе.
Ти б мала вже здогадатися.
Пробач, якщо не вірю тобі на слово.
Я ніколи не брехав щодо важливого.
Наприклад, створення Каньйону?
Твоя одержимість Каньйоном наївна.
Знищення його не розв'яже проблеми Равки.
Вони ненавиділи й переслідували нас задовго до Каньйону.
Я був там.
Тепер припини, прошу.
І ходи зі мною. Ми правитимемо разом, пліч-о-пліч.
Я обіцяв, що ми з тобою змінимо світ.
І я маю намір дотримати слова.
Цього не буде ніколи.
Як ти собі це уявляєш?
Щасливе життя з твоїм принцом Ланцовим?
З відданим слідопитом біля підніжжя трону.
Я бачив, яка ти насправді,
і не відвернувся від тебе.
Ніколи не відвернуся.
Чи скажуть вони те ж саме?
Не вони одержимі силою і контролем.
Силу треба контролювати.
А ти граєшся в дуже небезпечні ігри з нею.
Ти не хочеш, щоб я знищила Каньйон,
бо тоді я зруйную те єдине, що в тебе залишилося.
Нехай буде по-твоєму.
Допоможи Надії та Адріку!
Тікайте!
Аліно! Ну ж бо, треба йти.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька