ТІНЬ І КІСТКА
ЗА ТВОРАМИ ЛІ БАРДУГО
Це моя сила.
Що відчуваєш? Готова перемогти Каньйон?
Я готова перемогти світ.
Немає потреби перемагати світ.
Лише тих, хто полює на нас.
Кажу ж, світ.
Ми триматимемося поодаль від людних місць, але знову залишимося самі.
Хто каже, що ви залишитеся самі?
Я хочу місце в передньому ряду світлового шоу, дякую.
До того ж, король з того боку Каньйону,
а разом з ним і мої гроші.
-Твій арсенал не буде зайвим. -Як і якийсь укріплений екіпаж.
Екіпаж? Землею подорожувати так нудно.
І це триватиме стільки днів.
Ходімо.
Готуйтеся від'єднатися!
Кову.
Допоміжна щогла задіяна!
Розпустити допоміжне вітрило.
Аліно, глянь на це.
Ні, не треба.
Повір мені, треба.
Ходи.
Як це взагалі можливо?
Ви очікували чогось іншого?
Наче ви мене не знаєте.
Довгі роки розробок і кілька десятків розбитих прототипів.
Розбитих?
Я називаю його «Колібрі».
Капітане, попереду Каньйон.
Наступна зупинка…
доля.
Пекка захопив не лише «Клуб Воронів», доки нас не було.
-Він викупив усю П'яту гавань. -Інеж зазнала серйозних травм.
Дитя мало не втратило голову,
душопробирачка спіймала кулю, та це нічого.
Зате ти в курсі корпоративних надбань Пекки.
Не можна прибрати лева, відтявши йому хвоста.
І коли саме ти був на сафарі?
-Ми ризикуємо життям. -Я думав, ти таке любиш.
З Інеж усе буде гаразд?
Я не найвправніша цілителька,
але вона не залишиться тут назавжди.
Це наразі.
Офіційно тут уже нікого не ховають.
Коли багато років тому почалася вогняна віспа,
померло стільки людей, що крематорії не витримували,
і мертві тіла пускали за течією в гавані.
Годі вже!
Аппелбрук?
У Пекки там склозавод, та в Аппелбруку немає піщаних кар'єрів.
Доставка сировини з'їла б усі його прибутки.
Дізнайся, що в нього там.
Якщо хочеш допомогти, іди з Джеспером, а не кидайся марними історичними фактами.
Не те щоб ти питав, але наразі не чіпай свою Примару.
Я хотіла бути цілителькою, та я не дуже вправна.
Якщо знадобишся, я тобі повідомлю.
Охоронці на боях у Пекельних воротах
віддані Пекку й отримують у нього платню.
-Крім одного. -Як це — «боях»?
Пекельне шоу. Таке, як ти собі уявляєш.
Знайди охоронця Хімстру. У нього червона пляма на брові.
-Він передасть повідомлення ф'єрданцю. -Йому можна вірити?
Повір, що він не хоче, щоб Пекка дізнався те, що знаю я.
Через свої дії сьогодні ти стала Вороном.
Не висовуйся.
Пекка й тебе шукатиме.
Це азартна гра.
-Нам обом треба щось поставити, щоб грати. -Слухай, сину.
Якщо хочеш вступити, я відмовлюся від комісії.
Я вкладу гроші. Звісно, ми хочемо.
Добре. Скільки плануєш укласти?
У мене є кошти від продажу ферми батька.
Я влаштую вам з братом надійне майбутнє.
Тоді зробімо це.
Чому лише в багатих є шанс стати ще багатшими?
Дай мені кілька днів, щоб пустити це в рух.
За тиждень я дам вам ваш прибуток.
Це фокус.
Звісно. Інакше було б нецікаво.
Інеж.
Інеж?
Годі чатувати там.
Заходь або дай мені спокій.
Хочу переконатися, що тобі зручно, мамо.
Ти багато тижнів тримав мене під замком з тією божевільною водяною.
То я маю повірити, що тебе раптом зацікавив мій комфорт?
Чого тобі?
Був час, коли ми мали спільні переконання.
Світ хотів, щоб ми жили в страху.
Але ти навчила мене, що ґриші — вищі істоти.
Що вони мають нас боятися.
Час… змінив мої погляди.
І що сталося з жінкою,
яка спалювала села, щоб захистити своє дитя?
Я захищала тебе так, як уміла.
Я навчила тебе бути сильним, хитрим.
Але не навчила співчувати.
Надто пізно я усвідомила свої помилки.
Немає помилок, лише уроки.
Я перебудовую цю країну для ґриш.
Ми почали це разом. Тепер ти змушуєш мене закінчити це самостійно.
До мене доходять плітки.
Ґриш знову переслідують.
Виганяють з палацу, який ти збудував заради їхньої безпеки.
Солдати короля вбивають їх без розбору.
Сотні років минули,
а ти затягнув нас туди, із чого ми починали.
Треба було вбити першого ж короля і забрати корону.
Урок. Бачиш?
Цього разу я не зупинюся на палаці.
Уся країна стане нашою.
Маленька імперія.
Можливо.
А Маленька Свята?
Я її знайду. І коли це станеться…
Був час, коли ти міг здобути її кохання,
а не забирати її силу.
Ще один урок?
Чи, можливо,
просто чергова помилка.
Ненавиджу це місце.
Непроникна темрява й купка кровожерних монстрів.
Що тут можна не любити?
Непоганий день, щоб убити кількох волькр.
Я б надав перевагу гарячій ванні й книжці сонетів.
Ти справді готова?
Я сильніша, ніж будь-коли.
Це моя нагода знищити його.
Назавжди.
Аліно.
Що відбувається?
-Сама ти цього не зробиш. -Аліно!
Аліно.
Кову, виводь нас!
У тебе все гаразд, усе добре.
Ти не врятуєш їх, Аліно.
Кову, починай спуск.
Готуйтеся до посадки.
З усіма все гаразд?
Каньйон надто сильний.
Я думала, з двома підсилювачами, але…
Їх не вистачило.
Схоже, на нас чекає традиційна равканська гостинність.
Ви нелегально ступили на равканську землю. Назвіть себе.
Я із цим розберуся.
Що ти робиш?
Назвіть себе негайно, або ми стріляємо.
Невже я так змінився, Раєвський?
Знаю, що минули роки,
але люди кажуть, що я по-хлопчачому гарний.
Неможливо.
Таки можливо.
Мій принце.
Ми вже втратили надію.
Представляю вам Миколу Ланцова,
майора 22-го полку,
солдата королівської армії,
Великого князя Удови
і другого сина Його Королівської Величності
короля Петра Третього,
правителя трону двоголового орла.
Це що, жарт?
Святі.
І, за твоїми словами, як я пригадую,
найбездарніший і найнепотрібніший нетяма, яким ти мав нещастя командувати.
До твоїх послуг. Я хотів повернутися швидше,
але не без неї.
Дозвольте представити мою шановну супутницю,
колишню картографку й інколи Святу, Аліну Старкову.
Королево Сонця. Ми чули, ви загинули.
Ти брехливий вилупку!
Порядок призначень для новобранців наступний.
Колеги-водяні, ви підтримуєте туман, який ховає нас від ворогів.
Душопробирачі, ви вирушаєте на пошуки разом з інфернами.
Женю. Яка приємна несподіванка.
Тікай, доки він тебе не побачив.
Тут небезпечно. Він створив монстра…
Замовкни.
Давиде Костику.
Вітаю вдома, старий друже.
Хвороба короля не минає.
Василь командує Першою армією так, наче ми його іграшки.
Він наказує воювати з ґришами
й ігнорує загрозу від Ф'єрди.
Мій брат не славиться виваженими рішеннями.
А як там моя мати?
За останніми даними, ваша сім'я покинула Ос-Альту, боячись репресій.
Вони вирушили до Прядки.
Василь не буде радий дізнатися, що я там прихистив ґриш.
Якщо візьмете коней і вирушите зараз, то будете там перші.
Тіньові монстри…
То це створіння Каньйону?
Не Каньйону, а мої.
Нічогої — мій захист.
Вони стали безцінним надбанням,
але їхнє створення спричинило в мене задушливий кашель
і головні болі, котрі пронизують чоло, наче розжарені леза.
На мою думку, ця проблема під силу лише твоєму аналітичному мозку.
Чи це…
Я завжди вважав, що це писанина неврівноваженого розуму.
Вочевидь, він збожеволів.
Але я подумав, що ти, можливо, зможеш знайти розв'язання
того, що мене мучить.
Щось, що б угамувало небажану побічну дію погані.
Мені цікаво,
вони й зараз із вами?
Завжди.
Схоже, вони стають видимі лише тоді, коли є загроза.
Що тоді стається?
А ще я хотів би знати все, що ти можеш з'ясувати
стосовно зв'язку між підсилювачем і підсилюваним.
Наприклад, якщо…
Аліна вижила,
чи можу я це відчувати?
Зв'язок, який я створив між вами й Аліною, був безпрецедентний.
Бачу, його частка й досі вас отруює.
Я не звинувачую тебе, Давиде.
Ходи, я покажу тобі, де ти працюватимеш.
Моя щелепа вже не болить, дякую, що спитала.
Скажеш усім, що тобі дала по пиці волькра.
То буде найменша з твоїх побрехеньок.
Я думав, між нами почалася прекрасна дружба.
Друзі не приховують одне від одного, хто вони.
Так кажеш, ніби все просто.
Робиш те, що мусиш, щоб захистити тих, кого любиш.
Думаю, ти й сама маєш такий досвід.
Мої причини були саме такими.
Як Микола Ланцов, другий у черзі на трон,
я нічого не міг вдіяти для тих, кого люблю.
Для народу збіднілої, спустошеної війною країни.
-А от Штурмгонд… -Був піратом.
Корсаром. Скільки разів я мушу…
І чим це корисніше за принца?
Принц — співочий птах у золотій клітці.
Корсар може вільно вступати в альянси,
розробляти технології, збирати інформацію.
Ти пішла б на корабель, якби на ньому майорів стяг Ланцових?
Я б, мабуть, його спалила.
Саме так.
А я мав знайти тебе.
Країна мала тебе знайти.
Але ти повірила б лише Штурмгонду.
Ну, це була не перша спроба.
Штурмгонда.
Я. Це ми… це я найняв Каза Бреккера та його Воронів.
То був ти?
Певно, викуп ф'єрданців — теж твоя справа?
Ні, він дуже справжній.
Як і використання моїм братом Першої армії проти ґриш.
З нашим прибуттям це припиниться, обіцяю.
Вітаю у Прядці.
Майстерня моїх винаходів.
Вона стала прихистком для ґриш.
-Аліно. -Надіє.
Святі, я така рада, що ти жива.
-Як ти? -Уже краще, як побачила тебе.
Федір, Женя, багато інших — стільки їх не знайдено.
Я… сподівалася, у тебе є відповіді.
На жаль, ні. Але будуть.
Ми з братом чули, що в Миколи було це місце.
Святилище ґриш.
Це рятівна благодать для багатьох.
Мій брат Адрік не вірив, що ми з тобою подруги. Радий?
Це честь для мене.
Моя сестра брехуха, лишень не цього разу.
Стільки ґриш за межами Малого палацу.
Перша армія обшукала Малий палац.
Хто ще дістався сюди?
Відповідь тобі не сподобається.
Ти повернулася.
Я ж обіцяла.
Ти знайшла своїх рідних
у Новокрибірську?
Тоді мене б тут не було.
Мені шкода. Я…
Святі, Аліно.
Чому перепрошуєш за те, у чому ти не винна?
Я знаю, як це — втрачати близьких.
Нам усім знайоме горе.
Але цю вину він тобі прищепив, щоб зробити слабкою.
Ти ж Заклиначка Сонця, ти не можеш бути слабкою.
Це тому ти була такою жорстокою до мене в Малому палаці?
Щоб я стала сильною?
Ні.
То були ревнощі, а ще я тебе недооцінювала.
Більше не повториться.
Це… вибачення?
Равка на межі знищення.
Щодня вбивають усе більше ґриш.
Тобі потрібні не порожні вибачення, тобі потрібні союзники.
Я пропоную союз зі мною.
Вочевидь, тобі згодиться будь-яка допомога.
Це схоже на склозавод?
Ось і наша відповідь.
В Аппелбруку немає склозаводу.
Скажемо Казу, що Пекка відмиває гроші від свого заміського маєтку.
Питання в тому, що захищають ті охоронці?
Змусиш мене туди піти, еге ж?
Вдиратися — це найцікавіше.
Однаково мені цікаво, чому ти мені не сказав.
Чого не сказав?
Що ми вже зустрічалися.
Ти мене не впізнав.
Мушу сказати, тоді було темно.
А коли я прокинувся, ти пішов геть.
ТАТКО
Ви хто такі?
Пане Роллінз. Албі!
Хто ви? І що ви тут робите?
Гайне, хутчіше сюди.
Ми з «Гопп та сини».
Налаштування і ремонт.
Щоб полагодити піаніно. Нас прислав містер Роллінз.
Тоді годі байдикувати, працюйте. У пана Роллінза завтра уроки.
Хтось це перерізав.
Вона надто чиста.
Агов.
Це ти перерізав струну?
Як ви смієте його звинувачувати? Він дитина.
Так. Я це зробив.
Що?
Ненавиджу піаніно.
Мушу сказати, чим би він це не розтяв, воно було дуже гострим.
Якщо проблема в струні, припускаю, у вас є запасні.
Так. Звісно.
Немає.
Яка прекрасна погода, еге ж?
-Як? -Моя черга.
Це дуже… Він дуже вправний.
-Так. -Дуже добре.
Думаю, якби ти більше практикувався,
то зміг би навіть так.
Тебе ніхто не бачив?
Я збирала інформацію щодо вбивці Пекки.
Дізналася, що мій коваль постачає йому скелетні ножі й обтиначі.
Знаряддя таксидерміста.
Його звати Моґенс. Я маю його адресу.
-Певно, дорого заплатила. -Новий набір ножів.
Він хоче взяти мене живою, щоб повернути на Ферму.
-Я цього не дозволю. -Чому я маю тобі вірити?
То була засідка, Казе.
Чим би не була ця кровна ворожнеча з Пеккою Роллінзом,
не вірю, що справа у Святими забутому клубі.
Ти ризикуєш нашим життям, і я заслуговую знати причину.
Заслуговую хоча б на це.
Інеж, рука.
Пекка Роллінз убив мого брата.
Тоді ми його знищимо.
Тебе хтось може захистити?
Тебе ніхто не захищав?
Спробуй зчитати Моґенса.
Знайди стару травму, що викаже слабке місце,
чи повторювану дію, яка підкаже його наступний рух.
А в мене є такі?
Ти переносиш вагу на задню ногу перед нападом.
А в тебе?
Кульгавість. Тростина.
Нікому ще не вистачило розуму знайти справжню.
Як найбезпечніше дістатися Клепки?
З Розенстраат на Байсберг. А що?
Нам потрібна нова кров.
Це не те, що ти думаєш.
Повір.
Бо я просто подумала, що з нього кепський медик.
Я, мабуть, допоможу тобі з цим, перш ніж піду на Пекельне шоу.
Пробач.
Казе Бреккере.
Яка приємна несподіванка.
Пере Гаскелле.
Пекка запропонував бандам непогане бабло за твій побитий труп. Його слова.
Схоже, ти вкусив більше, ніж можеш прожувати.
Мені треба пів десятка людей для роботи.
І мені не потрібні старі нездари й боягузи.
Мене цікавлять спраглі.
Жорсткі.
Я прийшов за вбивцями.
Такими, як я.
Покидьки.
Убийте цього барильного щура.
Ви двоє, підіймайте дупи.
Нога!
Рекомендую тростину.
Ти вважаєш, що в безпеці, бо ліг під Пекку Роллінза.
Того, що ти маєш, замало, щоб прибрати Роллінза.
Ціна цього міста — кров…
і я радий заплатити твоєю.
Хто стоятиме на тих дверях, коли лев захоче їсти?
Тепер ви всі зі мною.
Мала, могла б просто подзвонити в двері.
Дзинь-дзинь.
Нові знаряддя. Байдуже.
Я знаю, де треба різати, щоб тебе сповільнити.
Спробуй зчитати його. Шукай слабкі місця.
У нього їх немає. Він не відчуває болю.
Не відчувати біль — слабке місце.
Він не зупиниться, доки ти його не покладеш.
Ти знаєш, де треба різати?
Я теж знаю.
«Санкта Аліна».
Що вона зробить?
Те, що станеться тут… вирішую я.
Нехай Святі приймуть тебе й простять те, що зможуть.
Шукачі на півдні від Крибірська
розповідають про потужний спалах світла в Каньйоні.
Вона повернулася, генерале.
Вона не може знищити його самостійно.
Але може знищити все, що ми тут будуємо.
Ґриші вийдуть зі сховів і стануть на її бік.
Купка ґриш на її боці нічого не вирішує.
Є лише одна річ, яка вирішить усе.
Ти розповіси мені, де шукати Жарптицю.
Ти хочеш використати її як важіль? Щоб Маленька Свята прийшла до тебе?
Ні. Дурнику.
Це останнє, що їй потрібно.
У неї є Морський батіг? Звідки ти знаєш?
Шукачі кажуть, що вона в Східній Равці
після невдалої спроби в Каньйоні з двома підсилювачами.
Скажи, що ти знаєш про третій.
Будь ласка.
Я нічого не знаю про Жарптицю.
Але я знаю, що якщо вона знайде її раніше за тебе,
то її силою не можна буде нехтувати.
Якщо вона запропонує захист, ґриші підуть за нею, боятимуться її.
Ти хочеш, щоб вони боялися тебе.
Страх — могутній союзник.
Це ти боїшся, Олександре.
Так само, як і в дитинстві.
Не треба більше палити села заради мене, мамо.
Насправді…
від тебе мені потрібна лише одна річ…
Що?
Твої кістки.
Морозова зробив підсилювачі з кісток пальців.
Зроби щось із цим.
-Він відтяв Баґрі палець. -Нам треба тікати. Негайно.
А ще він сказав, що Аліна в Східній Равці.
Тоді ми її знайдемо. Треба їй сказати.
Те, що ми з нею зробили, не пробачається.
Ти знаєш, що є в Кіріґана? Нічогої.
Ми б не пробачили собі, якби не спробували її попередити.
Ні.
Там є руїни, пряма стежка звідси.
-Іди, негайно. -Так.
Дочекайся мене там.
Сповіщають про підрозділи Першої армії, які знищили
тут, тут і тут.
Надто далеко для шуханців.
Чи ф'єрданців.
Є доказ, що ці підрозділи тримали в полоні ґриш.
Дехто каже, що солдати були скалічені.
Деякі розтяті навпіл.
Це Кіріґан, чи не так?
Ми не змогли знайти його основний табір…
-Він не міг вижити в Каньйоні. -Виживав уже.
Ба більше, лише він уміє робити розріз.
Баґра теж, але це він.
Якщо він живий, він дізнається про твою спробу в Каньйоні.
«Спробу».
Жодної неповаги.
Ні, твоя правда.
Саме це там і сталося. Спроба.
Ви обидва бачили моє світло.
Воно було сильне й сердите, і небезпечно некероване.
Я можу навчитися керувати ним, але, боюся, цього не вистачить.
-Треба знайти третій підсилювач. -Жарптицю.
Що довше ми його шукаємо,
то більше потребуємо твого захисту в цій країні.
Що ж, доти у мене є пропозиція.
Ми можемо спробувати зупинити розпад країни
і тим часом дати знати ф'єрданцям, щоб запхали свій викуп у дупу.
І як нам це зробити?
Я приведу тебе до королівської родини,
моє ім'я стане тобі захистом
і стягом, під яким ми ухвалимо зміни.
Твоє ім'я?
Зачекай.
Ця «пропозиція» — освідчення.
-Ти пропонуєш шлюб. -Я не пропоную любовний союз.
Лише політичний альянс ґриші й відмовника.
Ну, такими є всі шлюби, так? Стратегіями.
Саме так.
Може, ми не одружимося.
Заручини свідчать про щиру готовність до співпраці,
що дозволить нам упровадити значущі зміни для ґриш і Равки.
Я бачив, що ви означаєте одне для одного.
Зрозумію, якщо ти відмовишся, але сподіваюся, ти зважено обдумаєш
і врахуєш переваги.
Він… просто збожеволів.
Шлюб? Наче я пішак якийсь.
Здивований, що ти відпустила його, не розквасивши носа.
Мені потрібне лише це, сам знаєш.
Мені теж.
Але нас не буде, якщо ми загинемо
відчайдушними сиротами, які все хотіли зробити самі.
Ми такими і є, чи не так?
Так. Це працювало, коли нам було 12,
але зараз, проти Першої армії, проти Ф'єрди…
Кіріґана.
Ти знаєш, що я життя віддам за тебе.
-Мале… -Аліно, ти жива Свята.
Мене може не вистачити. Тобі потрібна допомога Миколи.
Так само, як і твоїм друзям у Другій армії і моїм друзям у Першій.
Хороші люди пекло перейшли на моїх очах,
і вони не є пішаками для Василя чи м'ясом для Кіріґана.
Якби я заручилася з Миколою, це мало б виглядати достовірно.
Ти був би за десять метрів, спостерігав би здалеку, з-поміж солдатів.
Найважливіше, щоб ми знали, як насправді.
А насправді ось так.
Це твій вибір.
Знай лише, що я з тобою в будь-якому разі.
Давиде! Я тут!
Женю! Зупинись і поговори зі мною!
Тікай.
Зачекай.
Що це означає?
Я рятую тебе від неминучої смерті,
а ти мене покидаєш.
Ви використали мене, як утіху для короля.
Це має бути вашою найбільшою ганьбою.
Прошу. Просто відпустіть мене.
На жаль, не можу.
Ти мені потрібна, Женю.
Знайдіть нашого містера Костика.
Як на зіпсованого сина кримінального боса, то хлопець не такий уже й поганий.
Але надто енергійний, скажи?
Той хлопець — справжня мала шкода.
Не можна казати Казу про Албі.
Дитя — чортеня.
І нічого доброго тут не буде.
Дякую.
Це ж не твоя бійка.
Очищення наших імен, ворожнеча між Казом і Пеккою.
Джеспере Фахі, ти переживаєш за мене?
Я бачив твоє обличчя, коли вибухнув «Клуб Воронів».
Ти не знав, у що вплутався.
Ну, так…
А тепер знаю.
І нікуди не піду.
Насправді ти йдеш геть заради драматичного ефекту.
«Покидьки» приєднаються до нас.
Ну?
Так, ти мав рацію. Жодного склозаводу, лише заміський маєток.
То хлопчик був там? Як його звати?
Не придурюйтеся.
Він дав «Клубу Воронів» назву «Каельський Принц»,
а Пекка вважає, що він не хто інший, як король.
Отже…
як звати хлопця?
Албі.
Албі Роллінз.
Ти обіцяв.
Що ти з ним зробиш?
Казе, він лише дитя.
Як і я був.
Порожньо.
Вони пішли.
Казе.
Албі Роллінз не винен у тому, ким є його батько.
І ти…
Не можеш карати його за це.
Я не допомагатиму з цим.
Ти й волосини на його голові не зачепиш.
Але ти допоможеш мені підірвати все, що дороге для Пекки.
Ти казав, вибухів не буде.
Не таких.
Я зрештою знайшов зброю, щоб це закінчити.
Яку зброю?
Страждання.
Яке створіння залишає по собі таку гидоту?
Певно, те, яке щойно перемогло.
-Це варварство. -Так.
Завдяки тим збоченцям, що приходять сюди й роблять ставки.
Дем'яна, мого останнього співкамерника, убив на арені рінка мотен.
Дракон-ящір?
Я думав, вони існують лише в казках.
Він дуже справжній. Запевняю тебе.
Кислотна слина роз'їла плоть аж до черепа.
А вони ще називають нас тварюками й замикають у клітках.
Я з вами.
-Тут є вовки. -Так.
-Так, тут їх десятки. -Ні.
Вони священні для Джела.
Ти дрюскел?
Краще тримай це при собі, брате.
Знайдіть іншого бійця!
Пустіть мене на ринг.
Я хочу побачити, хто тут головний, щоб проклясти його в потойбіччі.
Відійди. Ми візьмемо велетня. Ти, на ринг. Негайно!
Я не хочу битися.
Ти робитимеш те, що тобі скажуть. Ходімо!
Довірся волі Джела.
Рухайся. Ну ж бо!
Хімстро. Бреккер сказав, що ти можеш передати повідомлення в'язню.
Не зараз. Тут Роллінз.
Знайди мене після бою.
КАНІБАЛ
Ні.
Матіасе.
Матіасе, прошу!
Ні.
Відчепіться!
Рідко хто, душопробирачко, знає нового бійця за іменем.
У Пекельних воротах ф'єрданцю важко знайти друзів.
Хороша жінка піде на все, щоб звільнити свого чоловіка.
Яка твоя ціна?
Приведи мені Каза Бреккера,
або я подбаю, щоб наступний бій твого ф'єрданця
був до смерті.
Так?
Генерале.
Коли Женя отямиться,
візьмемо її та дамо іншим зрозуміти, що на них чекає,
якщо вони зрадять.
З радістю.
Мушу визнати, я розчарований.
Завжди був прихильним до неї.
І Давида.
Зник журнал Морозова.
Владім вважає, що його забрав Давид.
А з ним і можливість зрозуміти мій…
стан.
Іди.
Ти повернулася, Маленька Свята.
Я знаю тебе, моя Аліно.
Як ніхто інший не знатиме ніколи.
Ти спиш і бачиш… що цю країну ще можна вилікувати.
Але коли усвідомиш,
що між ґришами й відмовниками не може бути майбутнього…
Я чекатиму на тебе… з розпростертими обіймами.
Солодких снів.
Я прийняла рішення.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька