ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Ти їх відчуваєш?
Серцебиття ще не чути, сер.
Скільки маркерів ми проминули?
П'ять, пані.
-Наближаються. -Так.
-Треба мені знищити його негайно. -А що ти тепер можеш сама?
Крім того…
це було б колосальне марнування сили.
Це погана ідея.
-Я думаю, це досить практично. -Що? Чому?
Ми не зможемо покинути корабель без твоєї зброї.
Тож її справді варто почистити.
Я не про це. Я про це.
Ми в найгіршому місці у світі, на кораблі, повному людей, які прагнуть нас убити,
оточені монстрами, які хочуть нас зжерти.
-Мені потрібен Майло. -Хто такий Майло?
Цап.
Скільки у тебе куль?
Недостатньо.
Ненавиджу це місце.
Чому він не дає Аліні наказ починати?
-У неї одне завдання. Це. -Скоро.
Генерал тобі щось розповів?
Він сказав, щоб ти зупинила скіф до заходу в західні доки.
Чому?
Забезпечити наявність глядачів.
Усе чисто.
Якби ми були у Ф'єрді, мої люди допомогли б.
Допомогли б убити мене, певно.
Мені це теж не подобається, та тобі не можна на вулиці Равки.
Ти у Аркеську в безпеці.
Вночі я піду на північ.
Ні. Так не може бути.
Я ще недостатньо мучила тебе.
Я не повернуся до тієї китобійної хижі.
Тоді в іншому місці?
Має бути місце, де ми - не лише ґриші і дрюскели.
Десь за межами Равки? За межами Ф'єрди?
Місце, де ми - просто Ніна Зеник і Матіас Гельвар.
Якщо я поїду…
то можу ніколи не повернутися до Ф'єрди.
Мене судитимуть як дезертира.
А мене назвуть зрадницею ґриш.
Я знаю.
Це ж твоє життя. Я не можу позбавити тебе цього.
Та дякую, що врятував мене.
Ти мене теж врятувала.
А якщо залишимося разом, треба буде робити це знову.
Але я за життя бачив лише дві країни.
Твою і мою.
На що схожі інші?
Ну, Керч… була б для тебе занадто дивною.
У День Ґезена за традицією люди голяка гасають вулицями
і п'ють грейпфрутове вино.
Не Керч.
Мандрівний острів. Там мене сприймають своєю, без проблем.
Ти хоч когось звідти знаєш?
-Там усі неймовірно щасливі. -Так, звикнеш бути щасливим.
І не треба буде відрощувати кляту дрюскельську бороду.
Тобто…
ти можеш відрощувати бороду,
та лише щоб зігріти мене.
Я зігрію тебе.
Мабуть, я голодний.
У пабі на першому поверсі є гаряча їжа.
Може, у них є й вафлі.
Що таке вафлі?
Я познайомлю тебе зі своїм справжнім коханням.
Ні, я вже не торгую крамом.
Тепер я полюю на работорговців.
Навіть тут? Далеко ти від Кеттердама.
Призові гроші підняли до 20 000 за голову.
Якщо бранець буде свідчити у суді.
Це ж цілий трюм каельського віскі.
Екіпаж отримає подвійну платню.
Усе чисто.
Ходімо.
-У цьому є м'ясо? -Ні.
Святі, ти геній.
Так. Сюди пасує в'ялений кабан.
Це має бути солодким чи соленим?
Так.
Матіасе?
Що? У чому справа?
Матіасе, що сталося?
Що сталося?
Пустив йому кров до голови, він без свідомості на кілька хвилин.
Ти й сама давно могла це зробити, еге ж?
Федіре.
Що ти тут робиш?
Шукаю тебе.
Нам доповіли, що судно дрюскелів везе ґриш на північ.
Ми вирушили навздогін.
Знайшли тебе з ф'єрданцем, і ти привела нас сюди.
Мій шквалун каже, що він - людина Брума.
Поруч є й інші? Тому ти його не вбила?
-Він зі мною. -Він…
Твоє серце тріпоче.
Це через нього?
-Через ворога? -Він змінився.
Такі не змінюються.
Приведи його до генерала,
і я не назву тебе зрадницею.
Він мусить померти за свої злочини.
Ніно.
Цей чоловік - работорговець, який хоче мене продати.
-Ти свідчитимеш у суді? -Так, свідчитиму.
Везіть мене до Кеттердама.
Він не работорговець.
Він - ф'єрданець, а вона - ґриша.
Байдуже, гроші не пахнуть.
Ми його забираємо.
-Але ж ви його вб'єте. -І що?
Пропадуть 20 000 крюґе.
Отже…
Ви вже воюєте з Ф'єрдою, душопробирачу.
Хочете і з моєю країною повоювати?
То одна людина така важлива для вас?
Щасливої дороги.
Зробіть щось.
Ні. Пам'ятай, хто тепер головний.
Твоя сила тепер моя.
Що він робить?
Що відбувається?
Отже?
Що робити будемо?
Чекати.
Чого?
Того, що запланував генерал.
-Ти його вирахував? -Не зовсім.
Згадайте, що сталося.
Заклиначка сонця втекла з його палацу,
а тепер прив'язана до палуби.
Ми пливемо до міста,
де інший равканський генерал найняв Аркена її вбити.
І я бачив його обличчя при посадці.
Я знаю цей погляд.
Він сповнений бажання помсти.
Ви на таке надивилися в дзеркалі?
Отже?
То яку саме помсту він планує?
Для цього потрібна заклиначка сонця, у цьому її цінність для нас.
Саме через неї всі тут у безпеці.
Візьмемо її під контроль, а з нею і ситуацію.
Створимо загрозу для її життя.
-Що? -Що?
Хто це?
Ти хто?
Пробрався на борт.
Чому саме на цей скіф?
Щоб убити генерала і врятувати Аліну.
Я спитаю ще раз.
Хто ти?
Мал Орецев.
-Ти знаєш Аліну? -Знаю.
-Хто її контролює? -Генерал, якого я вб'ю.
Інеж, дай йому зброю.
Навіщо?
Якщо він не з Кіріґаном, то він із нами.
Навіщо ці півзаходи?
Навіщо пробивати лише тунель?
У вас є я. У вас є це.
Знищіть Каньйон. Ви казали, ми зможемо.
Навіщо знищувати Каньйон?
Це найбільша наша зброя.
Бачиш? Сонячна дівчина не така вже й безпомічна.
Головне - потрапити до Новокрибірська.
Щойно зійдемо на землю, одразу піду до тітки.
У тебе там сім'я?
Так. Мої рідні - равканці.
Тому я й зголосилася керувати скіфом. Щоб побачити їх.
Сер, що скажете?
Діємо дипломатично.
Вітаємо Чорного генерала і його супровід.
Але коли пришвартуються,
коли наблизяться, вб'ємо всіх на скіфі.
Судячи з сили, яку ми бачимо,
з ними Сонячна королева.
-Ви наказуєте вбити і її? -Уже наказав.
Аркен не впорався, тож зробимо це самі.
Сер, вона може знищити Каньйон.
Тоді вона загрожує нашій незалежності.
Чому ми зупинилися?
Що він робить?
Іще одна демонстрація.
Ви бачили, що може заклиначка сонця.
Тепер подивіться, що можу зробити…
її силою я.
Що б ви не змушували мене робити, я не буду.
Ти зіграла свою роль.
Тепер черга за мною.
Відступаємо.
Відступаємо!
Що ви накоїли?
Ні, цього не буде.
Вони - зрадники, які намагалися вбити тебе.
Це відплата.
Що тепер?
Чекаємо.
Казе, він винищує місто.
Тож ти усвідомлюєш масштаб його сили? Добре.
Хоробрість підказує вдарити зараз.
А мудрість - що спершу треба вийти з клятого Каньйону.
Я не казав, що я мудрий.
-Ти йому віриш? -Я йду з ним.
Сьогодні ми перемалюємо всі карти.
Силою заклиначки сонця під моїм керівництвом я контролюю Каньйон.
І його монстрів.
Я можу перенести його до будь-якого кордону.
Поглинути будь-яку гавань.
Захопити будь-яке місто.
Розкажіть про побачене у своїх країнах.
Розкажіть ф'єрданцям.
Розкажіть шуханцям.
Більше не буде війни з Равкою.
Усі країни скоряться нам.
Бо хто повстане проти нас тепер?
Мале!
Мале.
Не вбивай його. Він нам знадобиться.
Аліно.
Зосередься.
Зосередься на світлі, яке нас оберігає,
інакше твій друг помре.
-Ми чекаємо! -Усе цікаве нагорі.
-У них є перевага. -Це тому, що я не в грі.
Зоє, що ти робиш? Генерал хоче, щоб ми не рухались.
Вивези нас звідси. Негайно!
Мені не потрібна сила, щоб убити тебе, Примаро.
Мале…
Генерале Кіріґан, це налаштує світ проти вас і всіх ґриш.
Вас вважатимуть не спасителем, а єретиком.
Ні!
Шкода.
Треба буде знову виголосити промову.
Допоможи зупинити його.
Зоє?
Зоє!
Цього не достатньо!
Залишайтеся в темряві.
Зоє.
Залишилися ми з тобою, Аліно.
Однаково нам потрібні лише ми.
Можливо, я тобі й потрібна…
але ти мені - ні.
При першій зустрічі ти спитав мене: «Хто ти?»
Ось хто я.
Звідки ти взяла цю силу?
Це ж я вбив оленя.
Я не розуміла раніше, та тепер розумію.
Не можна забрати те, що тобі не давали.
Олень обрав мене.
Ти обрала зрадити наш народ.
Я намагався врятувати нас.
Ні!
Мале!
Ти зрадив нас перший.
Як ти посміла?
Він дав тобі все.
Пам'ятай своє місце.
Не можу стріляти в гарне обличчя.
Треба це виправляти.
Я раджу рухатися далі.
Я прожив багато століть.
Ти справді думав, що зможеш убити мене?
Я не мушу вбивати тебе, Дарклінгу.
За мене це зробить твоє минуле.
Що сталося?
Душопробирач Кіріґана.
Нумо, Аліно.
Аліно, повернися до мене, прошу.
Прошу, отямся.
Прошу, повернися.
Будь ласка.
-Нумо, прошу. -Мале…
Я тут.
Не смій казати: «Зустрінемося на галявині».
Я ніколи не бачила Святу раніше.
Я ніколи не була Святою раніше.
Де б ти не була, що б не потребувала…
мої руки до твоїх послуг.
Ці руки гарно тримають кинджал.
Я не можу повернути твій, тож візьми мій.
Небагато, але від кривдників відіб'єшся.
Я знаю, як його назвати.
У всіх хороших планах перша справа -
змінити одяг.
Мені це допомогло.
Ось.
Дякую.
То… ви і далі будете намагатися мене викрасти?
Звичайно, ні.
Ти теж увірував?
Ні, лише…
Я виснажений. Крім того…
негарно викрадати того, хто врятував тобі життя.
Ти знаєш, що ти дуже цінна?
Як і це.
Я бачив це на портреті однієї королеви в Малому палаці.
Це не подарунок.
Це щоб ти не розповідав, хто я.
Куди я піду.
Домовилися.
Я не думав, що він горітиме.
Але зрештою, все можна знищити.
Як і його.
Я знаю цей погляд.
Ти дивишся на чергового кривдника.
Ми у гіршому становищі, ніж були раніше.
Кіріґан напав на власний народ.
Усе добре.
Ти ще не готова.
Вони теж не були.
Це не твоя провина.
А кого, на твою думку, звинуватять?
Ми повернемося, обіцяю.
Ти його знищиш.
Лише не сьогодні.
Я мушу йти.
Зачекай!
Ти не можеш повернутися в Каньйон.
До Новокрибірська.
У тому місті у мене була сім'я.
Мушу дізнатися, хто вцілів.
Небезпечно шукати мертвих.
Побачений страх переслідуватиме тебе до кінця життя.
Мене вже нічим не злякаєш.
Тобі не можна залишатися в Равці.
Апарат спробує утримати владу.
Звинуватить у всьому нас.
Люди знову обернуться проти ґриш.
Тобі потрібні нові союзники.
Тоді я повернуся…
і поверну нашу країну.
Хоч ти мені й не подобаєшся…
але я тобі вдячна.
Тож запам'ятай.
Святі стають спершу мучениками, а вже потім - героями.
Тому…
залишайся живою.
Спершу вони мусять прибрати мене.
Щоб урятуватися від переслідувачів, вам потрібні не лише кулі й бравада.
У нашому стані до Ос-Керво два дні шляху.
Хіба на крилах.
Можемо прокрастися на корабель до Кеттердама.
Ви сварили мене, бо я її відпустила, а зараз відбувається те ж.
У чому каверза?
Я маю дотримати обіцянки.
Я присягнувся, що ти не повернешся на Ферму,
і один із каменів мені у цьому допоможе.
Їй більше потрібна моя допомога.
Але ти потрібна нам.
Ти потрібна мені.
Хочу побачити вираз обличчя Гелін, коли ви розрахуєтеся.
Опісля…
побачимо.
Матіасе?
Матіасе.
Дияволиця дрюс'є.
Ні, Матіасе, прошу.
Вибач.
Матіасе?
То це був… лише жорстокий жарт.
Щоб провчити мене. Вчинити зі мною так, як я з тобою.
Ні. Це щоб урятувати твоє життя.
Вони б тебе вбили.
Я вибирала між законом Керчі і вірною смертю.
Я назвала тебе работорговцем, щоб тебе лише арештували.
Я не работорговець.
Я знаю, я відмовлюся від звинувачень перед судом.
«Перед судом». Це буде за рік чи два.
А тим часом ми прямуємо до воріт пекла.
Нас чекає лише темниця, кам'яна комірка, в якій ми згниємо.
Час закінчився!
Повір мені, прошу.
Ти зрадила мою довіру.
Ні, я це виправлю.
Цього не виправиш.
-Уставай. Уже час. Ходи. -Матіасе, прошу.
Ос-Керво! Пришвартувалися в Ос-Керво!
Далі до Кеттердама!
Ми вирушили з чіткою місією,
за нагородою мільйон крюґе
і з новим членом команди. Отже…
чого ми навчилися?
Люди з потягами злі.
Не можна викрадати людину-сонце.
І, можливо, лише можливо,
що жадоба - поганий порадник.
Справжнє багатство - це друзі, яких здобуваєш на шляху.
Я могла би бути вражена.
Я про Майло, звісно.
Та смердючого друга не буде на шляху до Кеттердама.
Де Дрісен чекає нашого повернення.
І Пекка Роллінз.
Нам знімуть голови, коли з'явимося без заклиначки сонця.
Певен, у боса є план.
Він не відправив би нас на вірну смерть.
Скажіть, що у вас є план.
Байдуже, якщо це брехня.
У мене є план.
Але, як і на початку…
нам потрібна душопробирачка.
Мілана?
Ні. Для цієї роботи потрібна незнайомка.
Хтось, кому потрібна робота, і хто буде вірним лише нам.
Без партії вина дорога буде довгою.
Май совість. Новокрибірськ у руїнах.
Їхня Сонячна свята мертва.
Перепрошую. Він сказав правду?
Не знаю, чи вона мертва.
Але вона таки Свята.
Він назвав нас привидами?
Це також означає, що ми вціліли.
Але нам потрібно якийсь час побути саме привидами.
Зоя має рацію. На тебе полюватиме весь світ.
Я знаю декого в цьому світі, кому б це сподобалося.
Залишилися ми вдвох, як колись.
Це мені так само подобається.
А коли я буду достатньо сильна, ми повернемося. Разом.
І знищимо його…
адже Дарклінг тепер мертвий.
За мною.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька