EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
UTENFOR CHERNAST FØRSTE HÆRS LEIR
Det er invitasjonen vår til å opptre, signert av dronningen.
Dette gir dere tilgang til hagen,
ballsalen og ingenting annet.
Dronningen har ansatt dere. Dere er ikke hennes gjester.
Dere skal holde gruppen deres samlet til enhver tid.
Ingen skytevåpen, ingen kniver, ingen våpen av noe slag.
Straffen for å bryte reglene
varierer fra å bli oppsagt til å bli skutt.
Forstår vi disse reglene?
Nei!
-Herregud. -Solpåkalleren! Jeg vil bare se henne!
Det holder.
Trenger vi et helt lag for én mann?
Kom igjen.
Resten tilbake på post.
Jeg fikk panikk. Ingen hadde villet være med meg før.
-Så du satte fyr på ham? -Det var et uhell.
Blåserne måtte kaste ham ut i sjøen.
Så satt fyr på, og så nesten druknet.
Du ga litt av et førsteinntrykk.
-Hei, Genya. -Hei, Genya.
-De trenger deg til keftaen. -Nei, jeg er sen! Nadia, kom.
Takk og lov at jeg kom tidsnok.
-Jeg tror de prøver sitt beste. -Det er en skremmende tanke.
Ingenting fra Mal.
Du trenger ikke holde meg oppdatert mer. Du har sikkert nok å gjøre.
Du aner ikke.
Dronningen, Hennes Sjefethet, Tatiana,
respekterer ikke søvnbehovet mitt.
Hun krevde at jeg fikset fjeset hennes
før resten av tjenerne kom.
Jeg kan blinde henne under demonstrasjonen, om du vil.
Hva er den til?
Slapp av i øyenbrynene.
Jeg har ikke noe imot det.
Det tiltrekker seg kongens oppmerksomhet.
Iallfall til solnedgang.
Hva hvis Folden forsvinner?
Ravka blir gjenforent. Andre hær blir ikke like nødvendig.
Grishaer får nye muligheter.
Jeg har alltid villet reise. Se Det sanne havet.
Besøke biblioteket på universitetet i Ketterdam.
Mal snakket om å skaffe seg en gård.
Jeg har aldri likt gårder.
Men kanskje en dacha i Balakirev.
Hvis helgener får pensjonere seg.
Ja, det var det.
Jeg vet at generalen insisterte på svart til opptredenen,
men du kan kanskje gå tilbake til blå etterpå.
Jeg tror jeg holder meg til svart fra nå av.
Jeg liker å se deg slik,
men du må være forsiktig.
Med hva da?
Mektige menn.
Kom inn.
Hei.
Dette er David Kostyk, ekspert-fabrikatoren vår.
Han laget det blå lyset vi bruker til å krysse Folden.
Ja, generalen ba meg lage disse til demonstrasjonen din i kveld.
De er nydelige.
Hva er de til?
De gjør det lettere å dele én stråle i to.
Din kraftdemonstrasjon er viktig.
De vil hjelpe deg.
Genialt.
Jeg tror jeg klarer meg selv.
Selvfølgelig.
Sees på festen!
Hva er det?
Du gir aldri noen direkte komplimenter.
Du liker ham.
Ikke si et ord.
"Genialt."
Dette er planen.
Jeg følger ruten målet vårt vil ta fra ballsalen
til middagen og finner et overfallssted.
En av oss burde bli med deg.
Jeg klarer meg.
Du kan ikke avsløre deg så tidlig, og Jesper må finne fluktruten.
Det er en pause i programmet,
så de flytter henne kanskje
til et trygt rom her, borte fra folkemengden.
Her vil de føle at hun er best beskyttet,
så det er det beste stedet å ta henne.
Vi trenger bare en vei inn.
Og ha noen klar med en avledning når vi må ut.
Det er der vi tar henne.
Ser det riktig ut?
Har ikke gjort dette siden jeg var 14.
Jesper, du ser ikke på meg engang, gjør du?
-Unnskyld. Hva? -Jeg sa du ikke følger med.
Jeg husker at du var i luften. Var det nylig?
Skal ikke du finne veien vår ut?
Hva tror du jeg gjør?
Jeg tror du flørter med kusken.
Hvilken… Å, han.
Han er vel ganske tiltrekkende, nå som du nevner det.
Det blir mindre morsomt
når vognen du finner ikke er rask nok.
Så nå er du både akrobat og ekspert på vogner?
Hva gjør én vogn raskere enn en annen?
Hjul? Vekt? Konstruksjonsår?
Ikke svar, lurespørsmål.
Det finnes ikke noe riktig svar.
Vognen er ikke viktig.
Det er hesten som er viktig.
Hesten avgjør hvor langt og raskt.
Og det avgjør om man blir tatt eller ikke.
Ingen burde være så stolt som du er nå.
Jeg? Hva med Solpåkalleren?
Jeg inviterte ikke halve verden for å fremføre et triks.
Er det det du tror det er? Bare et triks?
Kaz tror det er et triks. Han har gjerne rett.
Jeg vet hva Kaz tror. Jeg spør deg.
Du…
Jeg tror… at om vi får betalt…
…bryr jeg meg ikke.
Vent til du ser denne keftaen. Den er et mesterverk.
Gleder meg til å se Zoya når hun ser deg.
Vi må gå ut.
Nei.
Kom igjen, det er som Smøruken!
I Keramzin kjørte adelige rundt
med oster og brød.
Så åpnet de eiendommene sine og holdt karnevaler.
Foreldreløse slapp ikke inn, men jeg og Mal snek oss dit.
Det er ikke trygt. Noen kan gjenkjenne deg.
Jeg kan bruke et skjerf. Eller en hatt. To hatter.
Bare folk i palassene vet hvem jeg er.
Kan jeg få denne ene tingen før alt endrer seg?
Og hva med dem?
Hvor lærte du å være så kommanderende?
Jeg etterlignet Baghra.
Det er nok. Vi går tilbake.
Mine damer og herrer, Alina Starkov!
Dette er pinlig.
-Burde jeg si det? -Alina, nei!
Ikke alle vet hvordan du ser ut. Blir vi sett her…
Nei! Kom hit!
Genya! Hva tenkte dere på?
Det var min feil. Jeg insisterte.
Unnskyld, jeg etterlignet Ivan. Hvordan gjorde jeg det?
-Litt for overbevisende. -Bra.
Frykt er et nyttig verktøy.
La oss komme oss vekk før partneren min kommer.
Det var nytt.
Lever dette rett til general Kirigan.
Om noen…
Du burde hvile, soldat.
Dette handler om hjorten, hva?
Drar du til Os Alta?
Du er for skadet til å dra. Sir.
Jeg fant hjorten.
Jeg burde gi henne nyhetene.
Til ham. Til general Kirigan.
Dere rir sammen.
Og det var henne?
Hun er halvt shu.
Nøyaktig når så du henne?
Rett etter tolv.
Hva er i dette rommet?
Omkledningsrom. Hun vil skifte til middagen der.
Og der tar vi henne.
Avsides, åpne synslinjer, lett å kontrollere. Jeg liker det.
Ja, om det hadde en dør.
-Er det ingen dør? -Ikke en vi kan bruke.
Den har en grisha-lås. Kan bare åpnes av en materialnik.
Kan den ikke dirkes opp?
Faktisk, jo. Jeg kan få oss gjennom døren.
Hvordan da?
Låsene er laget av fabrikatorer.
Jerntagger sklir på plass uten et håndtak.
Men vi trenger magnetitt for å åpne den.
Men minst 2000 gauss utvendig kraft.
Vanskelig å finne.
Vi går ikke rundt med en slik i lomma.
Ikke ha den for lenge i lomma.
Ikke om du vil ha barn noen gang.
Greit. Arken fanger målet.
Skal den nye fyren fange målet verdt en million kruge?
Han forstår grisha-låser.
Fortiden vår avhenger av dette.
Vi andre organiserer et gaupeangrep.
Gjør vi?
Hva er et gaupeangrep?
Gauper jakter i flokk. Veldig smarte.
Rydder klar bane til offeret.
Så jeg tar påkalleren, og dere rydder vei?
Ja. Vi gjør det før middagen.
Du tar henne. Inej og jeg klarerer, og Jesper skaffer oss en rask vei ut.
Ivan! Keftaen min!
Du er ikke Ivan.
Beklager å skuffe deg.
Aner jeg motvilje mot hjertestopperen min?
Han er ganske morsom når du blir kjent med ham.
Du ler sikkert av volcraer.
Får jeg?
Takk.
Jeg hørte du kunne fokusere og dele lys uten hanskene.
Men jeg setter pris på gesten.
De var bare ment som en forsikring.
Om du blir nervøs.
Det er nok få samlinger i Keramzin
som er like… storflotte.
Det finnes ingen.
Men jeg er faktisk ikke så nervøs.
Jeg har vurdert å falle i trappene
for å slippe unna.
Hadde ikke fungert. Jeg har helbredere.
I starten var jeg nervøs.
Men Genya har hjulpet meg å forstå hva denne demonstrasjonen betyr.
Har alltid følt meg utenforstående.
Spesielt da jeg kom hit.
Men nå føler jeg at jeg hører til.
Og ikke bare her, men at jeg hører til noe større.
At vi kan tilby grishaer og ravkanere håp for fremtiden.
Det betyr mye for meg.
Du betyr mye…
…for alle.
Ikke mange overrasker meg, frøken Starkov.
Unnskyld, general.
Kan jeg hjelpe deg?
Du er her.
Ambassadøren vil ha hestene sine.
Hva? Nå?
-Tydeligvis. -Venter dere ikke på dronningen?
Har du møtt henne?
Faktisk hatt en samtale med henne?
Det kan jeg ikke påstå.
Da ville du forstått hvorfor ambassadøren ønsker hestene sine.
-Hvilken? -De to percheronene.
Jeg mener hvilken ambassadør.
Så klart, Novyi Zem.
Novyi Zem? Trives du der?
Iblant.
Bare iblant?
Det har fordeler og ulemper.
Men jo mer jeg reiser… jo mer oppdager jeg
at stedet betyr mindre enn hvem man er sammen med.
Jeg liker det.
Har du mer visdom fra landeveien?
At når du vil ha noe,
er det bedre å handle uten å tenke enn motsatt.
Var ikke du i den skuespillertruppen?
Nei. Jeg er en fryktelig skuespiller.
Men… jeg har ikke noe imot litt rollespill.
Visste ikke at zemenerne hadde slikt talent.
Hun er suli.
En viss vest-ravkansk general er tydeligvis fraværende.
Tror du han ble invitert?
Zlatan?
Han ville neppe våge seg så langt bak fiendens linjer.
Så det er sant? Vest-Ravka vil løsrive seg?
Han har støtte nok.
Det var fjerdanske delegater på hans siste samling.
Det forklarer at han tillater
drüskelle å saumfare kystbyene etter grishaer.
Om kveldens lysshow er en suksess,
må vi kanskje revurdere våre forpliktelser til ham.
Den kaelske ambassadøren er klossete.
Du kan ikke gå i den nå. Hent en ren uniform.
-Mine ordrer er… -Du hørte meg.
Ja. Beklager.
-Min størrelse? -Må du spørre?
Husker du sist vi gjorde dette?
-Du ga meg en manns uniform. -Den funket.
Bare vær glad jeg gjerne vil ut av dette.
Vi sees på møtestedet.
General.
Tsar. Moya tsaritsa.
Jeg håper dere nyter festlighetene.
Jeg kjeder meg ikke.
Jeg liker det.
Det lille palasset
har alltid vært sjarmerende.
Ikke ennå. Denne veien.
Du skulle ha blitt fulgt inn av palassvakter.
Du er nydelig, forresten.
Du så ut som om du trengte å reddes.
Kom. La oss gi alle en bra titt.
Bra jobbet.
Det er speilglass.
Skinner du lyset i det,
ser ikke folk om det kommer eller går.
Er du klar?
Jeg tror det.
Du vet hvem du er.
Ja.
Nå må verden få se det.
Hun heter Alina Starkov.
Og hun vil sette oss fri.
Sankta Alina.
Herregud!
-Det var… -Ja.
Jeg mener…
Jeg vet det.
Dima!
-Dima! -Jeg må gå.
Jeg forstår.
Men det var…
Jeg er enig.
Vet ikke, men inntil videre får ingen dra. Generalens ordre.
Tjuefire, tjueseks.
Dørene er stengt for i kveld.
Vi skal møte general Kirigan.
Skal dette være en vits?
Morozovas hjort er en myte.
Det er en levende helgen i palasset, og du håner en myte?
Vil du fortelle generalen din at du avviste oss?
Greit. Deres hoder. Legg igjen våpnene deres her.
Du har fortjent stoltheten din nå.
Takk.
Jeg må si, Sol Koroleva, at du begynner å bli ganske farlig.
Beklager?
Du vil bli enda farligere.
Du aner ikke hvor stor rollen din vil bli, gjør du vel?
Folket bygger altere til deg, Sankta Alina.
Hvorfor gjør de det?
Fordi det finnes noe større enn hærer,
som kan styrte konger og generaler,
knuse land og skape imperier.
Tro, Alina.
Der er du.
Beklager, generalen vil ha Alina klar til middagen.
Tro, Alina Starkov. Husk det.
Tofin, legg den fra deg.
Er dette de som sier de fant hjorten?
Nei, sir. Han sier det.
Og hvem er du?
Malyen Oretsev. Sporfinner i 36.
Mal.
For en overraskelse.
Forlat oss.
Går det bra?
Ja.
Det er mange hjorter der ute.
Hvordan vet du at det var den rette?
Det var denne.
-Er du sikker? -Ja.
Dobbelt så stor som andre. Helt hvit.
Da den så rett på meg, geviret…
…det…
Hva?
Jeg så det.
Var den alene? Med en flokk?
Den reiste med en liten flokk, men var alene da jeg så den.
Beitet.
Vis meg hvor.
Nord for Chernast.
Nei, nøyaktig. Marker det.
Ikke før jeg får møte Alina.
-Unnskyld meg? -Jeg kjenner henne. Vi er venner.
Få møte henne,
så sier jeg hvor hjorten er.
Vet du hvor mange som sier de kjenner Solpåkalleren?
Prøver å få møte henne?
Spør henne om meg.
Fortell meg noe få ville visst om henne.
Noe… personlig.
Som hva da?
Yndlingsblomsten hennes.
-Eller hvilken bok… -Iris.
Iris. De blå, ikke de hvite.
Greit.
Jeg viser deg til et rom.
Og om hun bekrefter det,
tar jeg henne med dit.
Høres det bra ut?
Hva er det?
Noen har funnet den.
Det er umulig.
Hvem sier det?
En sporfinner fra Chernast. Med en annen soldat.
Før ham til meg.
Han har alt blitt ført til generalen.
Han ga visst ordre om å finne hjorten.
Vi kan ikke la ham få den kraften.
Hør på meg.
Lytt godt.
Dette er fra general Zlatan.
Hva er…
Skudd!
Ned trappene!
Dere to, den veien!
Han dro denne veien!
Genya.
Det er ok.
Jeg er her, Marie.
Fiks meg. Jeg vil ikke dø med feil ansikt.
Og gaupejakten var for å bli kvitt Arken.
Som sagt: Vår fremtid avhenger av dette.
Jeg så to like kjoler.
Målet bruker én,
og en inferni med samme kroppsform ble gitt den andre.
De trenger målet på demonstrasjonen,
men under mottakelsen
bruker de en dobbeltgjenger.
Alina!
Så jeg sendte Arken etter dobbeltgjengeren mens vi følger målet.
Arken blir tatt.
Han valgte sin skjebne da han møtte Zlatan i Novokribirsk.
Hva om du tar feil?
Hva om vi lurte ham,
og møtet var urelatert til dette?
De eneste to i verden som tjener på Folden? Lite trolig.
Nå.
Frøken Starkov!
Vi skal eskortere deg til middagen.
Jeg trodde…
Jeg er faktisk sulten.
Takk. Jeg tar henne herfra.
Til deg.
Greit. Plan B.
Nei. Plan F. Følg målet og møt meg ved fluktruten.
Han er en inferni. Vær forsiktig.
Generalen må ha blitt lykkelig
da du sa hvor han kunne finne hjorten.
Ikke ennå.
Så han vet det ikke ennå?
Hvor fører du meg?
Dit du trenger å gå.
Tofin. Helvete.
Jeg husker ikke at dette var på programmet.
Det var det ikke.
Kanskje du heller vil delta på middagen.
Marie klarer seg.
-Alene? -Hun har Genya.
Tja…
I så fall…
…vil hun vel klare seg.
Tror du ikke?
Er du sikker?
Hva er det?
Marie og Genya ble angrepet.
Alina var målet.
Vi har fanget en mistenkt.
Vent her.
Er noe i veien?
Det er ingenting.
Vaktene mine er utenfor til jeg kommer tilbake.
Jeg venter.
Bli med meg.
Baghra! Hva gjør du…
Dumme jente! Ingen tid til å somle.
Nei!
Du må vekk herfra.
Hva? Hvorfor?
-Før det er for sent. -Men Baghra…
Jeg vil redde deg fra å leve resten av livet som slave.
Slave? Men… Baghra!
Hva enn som er galt, burde jeg finne Alek… General Kirigan.
Han kan sikkert hjelpe.
Jeg prøver å redde deg fra Aleksander.
Han vil utvide Folden og bruke den som et våpen.
Derfor skapte han den.
Den svarte kjetteren skapte Folden.
For lenge siden, og det var en feil.
Kanskje du er dehydrert fra varmen i hytta di.
Han ville jeg skulle trene.
Ville han? Eller ville han distrahere deg med drømmer om en fremtid med ham?
Ville han gjøre deg avhengig av ham, og fabrikatorens hansker?
Nei!
Aleksander er Den svarte kjetteren.
Han valgte et adelig navn som skjul etter at han skapte Folden.
Du lyver.
Se på meg.
Du kan… Men bare Kirigans familie…
Du er moren hans.
Min sønn prøvde å skape sin egen hær med merzost.
Han tenkte ikke på dem som bodde der,
hva slik makt ville gjøre med dem.
De ble til tingene som angrep deg.
Var volcraene menn?
Og kvinner. Barn.
Jeg advarte ham om prisen.
Det skjedde for århundrer siden!
Han har hatt mange navn. Tjent mange konger.
Forfalsket mange dødsfall. Og ventet på deg.
Med kontroll over deg kan han gå inn i Folden
og gjøre den til et våpen som tenkt.
Han vil bli ustoppelig.
Han sa han ville helbrede landet.
Han har århundrers trening i å lyve til naive jenter.
Fortalte han hvor ensom han var? Ga deg et glimt av den sårede gutten?
Han er ingen gutt. Han er udødelig.
Og du hadde ingen sjanse.
Trodde du at dette handlet om deg?
Han har vært besatt av makt,
av å jage alle Morozovas vesener.
Du ga ham nesten hjorten.
Du må gjemme deg.
Jeg hjelper ham ikke. Jeg kjemper imot.
Du er langt fra sterk nok.
Jeg trodde jeg hadde mer tid med deg, men det må vente.
Følg veien til den deler seg.
Ta til høyre. Du vil finne et matlager.
Vent der.
Noen grishaer er lojale mot meg.
De vil beskytte deg til jeg får lagt en plan.
Du skal vel ikke være her, haltende mann?
Du er som en skadet edderkopp i huset mitt.
Vet du hva søsteren min og jeg gjør med edderkopper?
I motsetning til en edderkopp trenger jeg bare ett bra bein.
Men du…
…trenger visst begge hender.
Feil.
Denne veien!
Vi må gå.
Jeg drepte ham.
Inej, se på meg.
Se på meg.
Du reddet livet mitt.
Hent helgenen, så drar vi.
Her inne!
-Der borte! -Fort! Kom dere inn!
Alina?
Han er ikke her.
Hvem?
Sporfinneren. Ja, jeg vet om ham.
Og om oppdraget ditt.
Hva har du gjort?
Kvittet meg med ham.
Og dine håp om å finne hjorten.
Jeg har alltid håp, mor. Selv du kan ikke drepe det.
Dette er ikke håp. Det er grådighet.
Du ville bruke Alina mot resten av verden.
Mot fiendene våre, mener du?
Uten meg er det bare henne.
Alene.
Hun er alt som betyr noe nå, ikke jeg.
Hun er fremtiden.
-Hun er den som… -Ja, men hvor er hun?
Forsiktig.
Du er heller ikke viktig lenger.
Og om du har fått henne skadet…
…tenk hva jeg kan gjøre.
Du ville trengt en god sporfinner for å finne henne nå.
Synd.
Hva skjedde? Alt i orden?
Hun er ekte, Jesper. Hun fikk lyset til å synge.
Vi mistet henne.
Gjorde vi?
Vi vet ikke hvor hun er.
Gjør vi ikke?
Bare spør.
Jesper…
Bare spør.
Greit. Vet vi hvor målet er?
Tekst: Fredrik Lingaas