‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- פאתי צ'רנסט‬ ‫מחנה הצבא הראשון -‬
‫זאת ההזמנה שלנו להופיע,‬ ‫חתומה על ידי המלכה.‬
‫הצו הזה נותן לכם גישה למתחם,‬
‫לחדר הנשפים הראשי ולא לשום מקום אחר.‬
‫אתם עובדים אצל המלכה, אתם לא האורחים שלה.‬
‫תישארו יחד כקבוצה, כל הזמן.‬
‫בלי אקדחים, בלי סכינים, בלי כלי נשק כלשהם.‬
‫העונש על ההפרה של החוקים האלה‬
‫נע מפיטורים שלכם ועד להיפטרות מכם.‬
‫כולנו מבינים את החוקים האלה?‬
‫לא!‬
‫אלוהים אדירים.‬ ‫-מזמנת השמש. אני רק רוצה לראות אותה!‬
‫בסדר, מספיק.‬
‫באמת צריך פלוגה שלמה לאיש אחד?‬
‫קדימה.‬
‫שכל השאר ייגשו לעמדות עכשיו.‬
‫נבהלתי. אף אחד לא ביקש לבלות איתי בעבר.‬
‫אז הצתת אותו?‬ ‫-זאת הייתה תאונה.‬
‫הסקוואלרים היו צריכים לשגר אותו לאגם.‬
‫אז הוא הוצת ואז כמעט טבע.‬
‫השארת רושם ראשוני מעולה.‬
‫היי, ג'ניה.‬ ‫-היי, ג'ניה.‬
‫הם צריכים אותך לקפטה.‬ ‫-לא, אני מאחרת מאוד. נדיה, בואי.‬
‫תודה לקדושים שהגעתי לפה בזמן.‬
‫אני חושבת שהן ניסו כמיטב יכולתן.‬ ‫-זאת מחשבה מפחידה.‬
‫עדיין לא הגיע כלום ממאל.‬
‫את לא צריכה לעדכן אותי יותר.‬ ‫אני בטוחה שיש לך מספיק על הראש.‬
‫אין לך מושג כמה.‬
‫המלכה, הוד שתלטנותה, טטיאנה,‬
‫לא מתחשבת בכלל בצורך שלי לישון.‬
‫היא השכימה קום ודרשה שאעבוד על פניה‬
‫לפני ששאר הצוות שלה יגיע.‬
‫אני יכולה לעוור אותה בטעות בהדגמה,‬ ‫אם את רוצה.‬
‫למה זה?‬
‫תרפי את הגבות שלך.‬
‫האמת, זה לא מפריע לי.‬
‫זה נוטה להסיט את המבט של המלך לכיוונה.‬
‫לפחות עד רדת הליל.‬
‫בואי נגיד שהקפל ייעלם. מה אז?‬
‫ראבקה תקבל חיים חדשים.‬ ‫הצבא השני לא יהיה נחוץ כל כך‬
‫ובני הגרישה יקבלו הזדמנויות חדשות.‬
‫תמיד רציתי לטייל בעולם. לראות את ים האמת.‬
‫לבקר בספרייה של אוניברסיטת קטרדאם.‬
‫מאל תמיד אמר שהוא יפרוש לחווה.‬
‫מעולם לא אהבתי חוות.‬
‫אבל אולי בית קיץ בבלאקרייב.‬
‫בהנחה שקדושים יכולים לפרוש.‬
‫נכון. כן, ישנו העניין הזה.‬
‫אני יודעת שהגנרל התעקש על לבוש שחור למופע,‬
‫אבל אולי לאחר מכן תוכלי לחזור לכחול.‬
‫אני חושבת שאישאר בשחור מעכשיו.‬
‫אני אוהבת לראות אותך ככה,‬
‫אבל אני רוצה שתיזהרי.‬
‫מפני מה?‬
‫גברים רבי עוצמה.‬
‫יבוא.‬
‫היי.‬
‫זה דיוויד קוסטיק. פבריקטור מומחה.‬
‫הוא יצר את האור הכחול‬ ‫שמשמש אותנו לחצות את הקפל.‬
‫כן, הגנרל ביקש ממני להכין אותן‬ ‫להדגמה שלך הערב.‬
‫הן מקסימות.‬
‫מה הן עושות?‬
‫הן יקלו עלייך לפצל קרן אור אחת לשתיים.‬
‫מפגן הכוח שלך יקבע‬ ‫מי יישארו בעלי הברית שלנו.‬
‫הן יעזרו להגביר את ההופעה שלך.‬
‫גאוני.‬
‫אני חושבת שאני אסתדר בעצמי.‬
‫אין בעיה.‬
‫להתראות בנשף.‬
‫מה?‬
‫את אף פעם לא מחמיאה למישהו בפניו.‬
‫את מחבבת אותו.‬
‫אף מילה.‬
‫גאוני.‬
‫התוכנית היא כזו.‬
‫אלך בדרך שהמטרה שלנו תלך בה מחדר הנשף‬
‫לאירוע ואחפש נקודת מארב.‬
‫מישהו מאיתנו צריך להיות איתך.‬
‫אני אסתדר.‬
‫אסור לך להיחשף מוקדם מדי‬ ‫וג'ספר צריך למצוא דרך מילוט.‬
‫יש פער בלוח הזמנים בין האירועים,‬
‫אולי הם ישימו אותה בחדר פה,‬
‫הרחק מההמון, במקום בטוח.‬
‫הם ירגישו שפה היא הכי מוגנת‬
‫ולכן זה המקום הכי טוב לתפוס אותה.‬
‫אנחנו רק צריכים למצוא דרך להיכנס.‬
‫ושמישהו יהיה מוכן עם הסחת דעת‬ ‫כדי לתת לנו מחסה בדרך החוצה.‬
‫שם נתפוס אותה.‬
‫זה נראה בסדר?‬
‫לא עשיתי את זה מגיל 14.‬
‫ג'ספר, אתה אפילו לא מקשיב, נכון?‬
‫סליחה, מה?‬ ‫-אמרתי שאתה לא מקשיב.‬
‫אני זוכר במעורפל שהיית באוויר.‬ ‫זה היה לאחרונה?‬
‫אתה לא אמור לחפש דרך יציאה?‬
‫מה את חושבת שאני עושה?‬
‫אני חושבת שאתה מפלרטט עם עובד החווה הזה.‬
‫איזה עובד… אה, הוא.‬
‫אני מניח שהוא די מושך, אבל לא ממש שמתי לב.‬
‫זה יהיה הרבה פחות משעשע‬
‫כשהכרכרה שתמצא לא תהיה מהירה מספיק.‬
‫אז עכשיו את אקרובטית ומומחית לכרכרות?‬
‫תגידי לי, מה הופך כרכרה אחת למהירה מאחרות?‬
‫הגלגלים? המשקל? שנת הבנייה שלה?‬
‫אל תעני, זאת שאלה מכשילה.‬
‫התשובה הנכונה היא שאין תשובה נכונה.‬
‫כי הכרכרה לא משנה.‬
‫הסוס עושה את ההבדל.‬
‫הסוס קובע את המרחק והמהירות.‬
‫וזה קובע אם יתפסו אותך או לא.‬
‫שום בן אדם לא צריך להיות גאה כמוך עכשיו.‬
‫אני? מה עם מזמנת השמש שלך?‬
‫אני לא הזמנתי חצי עולם‬ ‫כדי לראות אותי מבצע להטוט.‬
‫אתה חושב שזה מה שזה? רק תכסיס?‬
‫קאז חושב שזה תכסיס. בדרך כלל הוא לא טועה.‬
‫אני יודעת מה קאז חושב.‬ ‫אני שואלת מה אתה חושב.‬
‫אני…‬
‫אני חושב שכל עוד נקבל כסף…‬
‫לא אכפת לי אם היא אמיתית או לא.‬
‫חכי עד שתראי את הקפטה שלו. זאת יצירת מופת.‬
‫אני מחכה לראות את הפנים של זויה‬ ‫כשהיא תראה אותו.‬
‫אנחנו חייבות לצאת.‬
‫לא.‬
‫בחייך, זה כמו שבוע החמאה.‬
‫בקרמזין, האצילים נוהגים בעגלות שלהם‬
‫עם כל מיני גבינות ולחמים.‬
‫ואז הם פותחים את האחוזות שלהם‬ ‫ועורכים ירידים עם להקות נודדות.‬
‫אסור ליתומים להיכנס,‬ ‫אבל מאל ואני נהגנו להתפלח.‬
‫זה לא בטוח. מישהו עלול לזהות אותך.‬
‫אני יכולה ללבוש צעיף או לחבוש כובע.‬ ‫או שני כובעים.‬
‫רק האנשים בארמונות יודעים מי אני.‬
‫אני לא יכולה לקבל משהו אחד‬ ‫לפני שהכול ישתנה?‬
‫ומה איתם?‬
‫איפה למדת להיות תובענית כל כך?‬
‫חיקיתי את באגרה.‬
‫בסדר, מספיק. בואי נחזור.‬
‫גבירותיי ורבותיי, קבלו את אלינה סטרקוב!‬
‫זה מוזר.‬
‫להגיד להם?‬ ‫-אלינה, לא.‬
‫לא כולם יודעים איך את נראית.‬ ‫אם יתפסו אותנו פה…‬
‫לא! בואי הנה!‬
‫ג'ניה! מה חשבתן לעצמכן?‬
‫זאת הייתה אשמתי. התעקשתי.‬
‫אני מצטער. רק ניסיתי‬ ‫את החיקוי שלי לאיוון. איך הייתי?‬
‫משכנע מדי.‬ ‫-יופי.‬
‫הפחדה היא כלי שימושי.‬
‫בואו נסתלק מפה מהר‬ ‫כי החצי השני שלי עלול לבוא לחפש.‬
‫זה חדש.‬
‫תמסור את זה ישירות לגנרל קיריגן.‬
‫אם מישהו אחר…‬
‫אתה צריך לנוח, חייל.‬
‫זה בעניין האייל, נכון?‬
‫אתה רוכב לאוס אלטה?‬
‫אתה ממש לא במצב שאתה יכול לרכוב, אדוני.‬
‫אני זה שמצא את האייל.‬
‫אני זה שצריך למסור לה את החדשות.‬
‫לו. לגנרל קיריגן.‬
‫תרכבו יחד.‬
‫אתה בטוח שזאת היא?‬
‫אני אומר לך, היא חצי שו.‬
‫מתי בדיוק ראית אותה?‬
‫אחרי צהרי היום.‬
‫מה יש בחדר הזה?‬
‫חדר מדידה. שם היא תחליף בגדים לארוחת הערב.‬
‫ושם נתפוס אותה.‬
‫רחוק מהדרך, שדה ראייה ברור,‬ ‫קל לשלוט בחלל. מוצא חן בעיניי.‬
‫גם בעיניי לו הייתה שם דלת.‬
‫אין שם דלת?‬ ‫-לא דלת שאפשר להשתמש בה.‬
‫יש שם סוג של מנעול של גרישה.‬ ‫נדרש אשף חומרים כדי לפתוח אותו.‬
‫אין דרך לפרוץ את המנעול?‬
‫האמת, יש. אני יכול לעבור דרך הדלת.‬
‫איך?‬
‫את מנגנוני הנעילה עיצבו פבריקטורים.‬
‫שיני ברזל שנכנסות למקום בלי בריח.‬
‫אבל כדי שאחד מאיתנו יפתח אותו, נצטרך מגנט.‬
‫עם כוח של 2,000 גאוס לפחות.‬
‫קשה למצוא כזה.‬
‫זה לא שאנחנו מסתובבים‬ ‫עם אחד כזה בכיס שלנו, נכון?‬
‫אתה לא רוצה להשאיר אותו‬ ‫בכיס שלך יותר מדי זמן.‬
‫לא אם אתה מתכוון להוליד ילדים בעתיד.‬
‫בסדר. ארקן יתפוס את המטרה.‬
‫אתה רוצה שהבחור החדש‬ ‫יתפוס את חבילת מיליון הקרוגה?‬
‫הבחור החדש יודע להתעסק‬ ‫עם מנעולים של גרישה.‬
‫העתיד שלנו תלוי בזה.‬
‫כל השאר יעשו הכנה שונרית.‬
‫באמת?‬
‫מה זה הכנה שונרית?‬
‫שונרים צדים בלהקות. הם חכמים מאוד.‬
‫הם יפנו את הנתיב לטרף.‬
‫אז אני אתפוס את המזמנת ואתם תפנו את הנתיב?‬
‫נכון. נעשה את זה לפני ארוחת הערב.‬
‫אתה תתפוס, אינז' ואני נפנה‬ ‫וג'ספר, תוודא שיש יציאה מהירה.‬
‫איוון! הקפטה שלי.‬
‫את לא איוון.‬
‫אני מצטערת לאכזב אותך.‬
‫האם אני שומע בוז בקולה של מגלת הצפונות?‬
‫ברגע שמכירים אותו הוא די מצחיק.‬
‫בטח הוולקרים קורעים אותך.‬
‫אפשר?‬
‫תודה.‬
‫שמעתי שהצלחת להתרכז ולפצל אור בלי הכפפות.‬
‫אבל אני מעריכה את המחווה.‬
‫האמת, הן היו רק אמצעי זהירות.‬
‫למקרה שתהיי לחוצה.‬
‫אני מניח שיש כמה התכנסויות בקרמזין‬
‫שיש בהן מחזה מרהיב שכזה.‬
‫האמת, אין בכלל.‬
‫אבל אני לא כזאת לחוצה.‬
‫אולי שקלתי לזרוק את עצמי במדרגות‬
‫כדי לצאת מזה פעם או פעמיים.‬
‫זה לא יצליח. יש לי מרפאים.‬
‫הייתי לחוצה בהתחלה.‬
‫אבל אחרי שדיברתי עם ג'ניה‬ ‫הבנתי מה ההדגמה הזאת מייצגת.‬
‫תמיד הרגשתי כמו עוף מוזר.‬
‫בעיקר כשרק הגעתי לפה.‬
‫אבל עכשיו אני מרגישה סוף סוף שאני שייכת.‬
‫ולא רק שאני שייכת לפה,‬ ‫אלא למשהו גדול יותר.‬
‫שנוכל להציע לבני גרישה ולראבקנים‬ ‫תקווה לעתיד.‬
‫זה חשוב לי מאוד, אלינה.‬
‫את חשובה מאוד…‬
‫לכולם.‬
‫מעטים מפתיעים אותי, מיס סטרקוב.‬
‫סליחה, גנרל.‬
‫אני יכול לעזור לך?‬
‫אתה כן פה.‬
‫השגריר ביקש את הסוסים שלו.‬
‫מה? עכשיו?‬
‫מתברר.‬ ‫-לא תישאר בשביל המלכה?‬
‫פגשת את המלכה?‬
‫כלומר, ממש דיברת איתה.‬
‫לא ממש, לא.‬
‫לו היית משוחח איתה,‬ ‫היית מבין למה השגריר רוצה את סוסיו.‬
‫אילו מהם, אדוני?‬ ‫-זוג הפרשרונים.‬
‫התכוונתי איזה שגריר, אדוני.‬
‫כמובן. נובי זם.‬
‫נובי זם? טוב לך שם?‬
‫לפעמים.‬
‫רק לפעמים?‬
‫יש לזה יתרונות וחסרונות.‬
‫אבל ככל שאני נוסע יותר, אני לומד יותר‬
‫שלא משנה איפה אתה כמו עם מי אתה.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫ואילו עוד פניני חוכמה למדת בדרכים?‬
‫שכשאתה רוצה משהו‬
‫עדיף שתתנהג בלי לחשוב‬ ‫מאשר לחשוב בלי להתנהג.‬
‫לא היית חלק מלהקת המופיעים קודם?‬
‫לא. לא אני. לא. אני שחקן נורא.‬
‫אבל אני לא מתנגד למשחק תפקידים קל מדי פעם.‬
‫לא ידעתי שהזימנים מוכשרים כל כך.‬
‫היא סולית.‬
‫שמתי לב שגנרל מסוים ממערב ראבקה‬ ‫בולט בהיעדרו.‬
‫את חושבת שהוא הוזמן?‬
‫זלאטן?‬
‫לא נראה לי שהוא יסתכן‬ ‫ויתרחק כך מעבר לקווי האויב.‬
‫אז זה נכון? מערב ראבקה מתכוונת לפרוש?‬
‫יש לו תמיכה.‬
‫היו נציגים פיירדנים בעצרת האחרונה שלו.‬
‫זה מסביר את העלמת העין שלו‬
‫מכך שאנשי דרוסקלה‬ ‫פשטו על ערי הנמל שלו וחיפשו בני גרישה.‬
‫אם מופע האורות שייערך הערב ינחל הצלחה,‬
‫אולי נצטרך להעריך מחדש‬ ‫את המחויבויות שלנו כלפיו.‬
‫השגריר קייליש מגושם כשהוא שיכור.‬
‫אסור לך ללבוש את זה עכשיו.‬ ‫תמצא בגד אחר במכבסה.‬
‫הפקודות שלי הן…‬ ‫-שמעת אותי.‬
‫כן, סליחה.‬
‫זאת המידה שלי?‬ ‫-את צריכה לשאול?‬
‫אתה זוכר מה קרה בפעם האחרונה שעשינו את זה?‬
‫הבאת לי מדים של גבר.‬ ‫-זה הצליח, לא?‬
‫רק תשמח שאני רוצה לפשוט את זה.‬
‫להתראות בנקודת המפגש.‬
‫גנרל.‬
‫צאר. הוד מלכותך.‬
‫אני מקווה ששניכם נהנים מהחגיגות.‬
‫אני חייב להתוודות שאני לא משועמם.‬
‫אני די אוהבת את זה.‬
‫תמיד היה סוג של…‬
‫חן מוזר בארמון הקטן.‬
‫עוד לא. מפה.‬
‫היית אמורה להיכנס מלווה בשומרי הארמון.‬
‫אגב, את נראית נפלא.‬
‫נראה שהיית צריך שיצילו אותך.‬
‫בואי. ניתן להם להסתכל היטב.‬
‫כל הכבוד.‬
‫זאת זכוכית משקפת.‬
‫תקפיצי את האור אליה‬
‫ואנשים לא ידעו אם הוא מגיע או הולך.‬
‫את מוכנה?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫את יודעת מי את.‬
‫נכון.‬
‫ועכשיו הגיע הזמן להראות לעולם.‬
‫שמה אלינה סטרקוב.‬
‫והיא תשחרר את כולנו.‬
‫אלינה הקדושה.‬
‫קדושים אדירים.‬
‫זה היה…‬ ‫-כן.‬
‫כלומר…‬
‫אני יודע.‬
‫דימה!‬
‫-אני חייב לזוז.‬
‫אני מבין.‬
‫אבל זה היה…‬
‫אני מסכים.‬
‫אני לא יודע, אבל נכון לעכשיו אף אחד‬ ‫לא עוזב. אלה הפקודות של הגנרל.‬
‫עשרים וארבע, 26.‬
‫הדלתות סגורות ללילה, רבותיי.‬
‫באנו לגנרל קיריגן.‬
‫זאת אמורה להיות בדיחה?‬
‫האייל של מורוזובה הוא מיתוס.‬
‫יש קדושה חיה בארמון שלך עכשיו‬ ‫ואתה לועג למיתוסים?‬
‫אתה רוצה להגיד לגנרל שלך שדחית אותנו?‬
‫בסדר, על אחריותכם. תשאירו את הנשקים פה.‬
‫הרווחת את הגאווה שאת מרגישה כעת.‬
‫תודה.‬
‫אני חייב לציין, מלכת השמש,‬ ‫שאת נעשית די מסוכנת.‬
‫סליחה?‬
‫את תהיי מסוכנת עוד יותר.‬
‫אין לך מושג איזה תפקיד גדול יותר‬ ‫את עומדת למלא, נכון?‬
‫האנשים מקימים מזבחות לאלינה הקדושה.‬
‫למה הם עושים את זה?‬
‫כי יש משהו גדול הרבה יותר מצבאות,‬
‫משהו חזק מספיק למוטט מלכים וגנרלים,‬
‫לגרום לאומות לקרוס ולאימפריות להיוולד.‬
‫אמונה, אלינה.‬
‫הנה את.‬
‫תסלח לנו, אבל הגנרל קיריגן‬ ‫רוצה שאלינה תתכונן לארוחת הערב.‬
‫אמונה, אלינה סטרקוב. תזכרי את זה.‬
‫טופין, תוריד את זה.‬
‫אלה השניים שטענו שהם מצאו את האייל?‬
‫לא, אדוני, הוא מצא אותו.‬
‫ומי אתה?‬
‫מאליין אורטסב. גשש ביחידה ה-36, אדוני.‬
‫מאל.‬
‫איזו הפתעה.‬
‫תשאירו אותנו לבד.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אדוני.‬
‫אז… יש הרבה איילים בחיק הטבע.‬
‫איך אתה יודע שמצאת את האייל הנכון?‬
‫זה היה האייל הזה.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫גדול פי שניים מכל האחרים. כולו לבן.‬
‫כשהוא הישיר לי מבט, קרניו…‬
‫הן…‬
‫מה?‬
‫נדמה לי שראיתי את זה.‬
‫הוא היה לבד? עם עדר?‬
‫הוא התקדם עם עדר קטן,‬ ‫אבל כשאני נתקלתי בו, הוא היה לבד.‬
‫הוא רעה.‬
‫תראה לי איפה.‬
‫צפונית לצ'רנסט.‬
‫לא. בדיוק. תסמן לי.‬
‫רק אחרי שאראה את אלינה.‬
‫סליחה?‬ ‫-אני מכיר אותה. אנחנו ידידים.‬
‫אם תיתן לי לראותה,‬
‫אני אגיד לך איפה האייל.‬
‫אתה יודע כמה טוענים‬ ‫שהם מכירים את מזמנת השמש?‬
‫מנסים להיפגש איתה רק כדי להיות בנוכחותה?‬
‫תשאל אותה עליי.‬
‫תגיד לי משהו עליה שרק מעטים ידעו.‬
‫משהו אישי.‬
‫כמו מה?‬
‫כמו, מה הפרח האהוב עליה.‬
‫או איזה ספר…‬ ‫-אירוס.‬
‫אירוסים. כחולים, לא לבנים.‬
‫בסדר.‬
‫ייקחו אותך לחדר בארמון.‬
‫ואם היא תוכיח שאתה צודק,‬
‫אני אביא אותה אליך אחר כך.‬
‫בסדר?‬
‫מה? מה העניין?‬
‫מישהו מצא את זה.‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫מי אמר?‬
‫גשש מצ'רנסט. עם חייל נוסף.‬
‫תביאי אותו אליי.‬
‫הוא כבר נלקח לגנרל.‬
‫מתברר שהוא הוציא את הצו למצוא את האייל.‬
‫אנחנו לא יכולים לתת לו להשיג כוח כזה.‬
‫תקשיבי לי…‬
‫היטב.‬
‫זה מהגנרל זלאטן.‬
‫מה…‬
‫ירי!‬
‫קדימה, רדו במדרגות!‬
‫שניכם, מפה.‬
‫הוא הלך מפה!‬
‫ג'ניה.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני פה, מארי.‬
‫תחזירי אותי. אני לא רוצה‬ ‫למות בפנים הלא נכונות.‬
‫וההכנה השונרית נועדה לחשוף את ארקן.‬
‫כמו שאמרתי, העתיד שלנו תלוי בזה.‬
‫ראיתי שתי שמלות זהות בחדר המדידה.‬
‫המטרה לבשה אחת מהן‬
‫ואינפרני בערך באותו גובה ומבנה גוף‬ ‫מדדה את השנייה.‬
‫הם צריכים את המטרה להדגמה,‬
‫אבל לקבלת הפנים‬
‫הם ישתמשו בכפילה מטעמי בטיחות.‬
‫אלינה!‬
‫שלחתי את ארקן אחר הכפילה‬ ‫ואנחנו נישאר עם המטרה.‬
‫ארקן ייתפס.‬
‫הוא בחר את גורלו בנובוקריבירסק,‬ ‫כשהוא פגש את זלאטן.‬
‫מה אם אתה טועה?‬
‫מה אם הערמנו עליו באמצעות התרגיל‬
‫ויתברר שהפגישה לא קשורה לזה בכלל?‬
‫שני האנשים היחידים בעולם‬ ‫שמרוויחים מהקפל? לא נראה לי.‬
‫עכשיו.‬
‫מיס סטרקוב!‬
‫נלווה אותך לארוחת ערב.‬ ‫את מוכנה לבוא איתנו, בבקשה?‬
‫חשבתי…‬
‫האמת, אני די רעבה.‬
‫תודה, אני אקח אותה מפה.‬
‫בשבילך.‬
‫בסדר. תוכנית ב'.‬
‫בעצם, תוכנית ו'.‬ ‫תיצמדי למטרה וניפגש בנתיב הבריחה.‬
‫הוא אינפרני. אל תסתכן.‬
‫הגנרל בטח שמח מאוד‬
‫כשאמרת לו בדיוק איפה למצוא את האייל.‬
‫עוד לא.‬
‫אז הוא עוד לא יודע?‬
‫לאן את לוקחת אותי?‬
‫בדיוק לאן שאתה צריך ללכת.‬
‫טופין. לעזאזל.‬
‫אני לא זוכרת שזה חלק מלוח הזמנים.‬
‫זה לא.‬
‫אולי תעדיפי ללכת לארוחת הערב.‬
‫מארי יכולה להסתדר.‬
‫לבד?‬ ‫-ג'ניה איתה.‬
‫טוב…‬
‫אז…‬
‫אני מניח שהיא תהיה בסדר.‬
‫לא כך?‬
‫את בטוחה?‬
‫מה העניין?‬
‫מארי וג'ניה הותקפו בחדר המדידה.‬
‫אלינה הייתה המטרה.‬
‫עצרנו חשוד.‬
‫חכה פה.‬
‫קרה משהו?‬
‫זה כלום.‬
‫אשאיר את השומרים שלי בחוץ עד שאני אחזור.‬
‫אני אחכה.‬
‫בואי איתי.‬
‫באגרה. מה את…‬
‫טיפשונת. אין לנו זמן מיותר.‬
‫לא!‬
‫את צריכה לעזוב את הארמון הזה.‬
‫מה? למה?‬
‫עכשיו, לפני שיהיה מאוחר מדי.‬ ‫-אבל באגרה…‬
‫אני מנסה להציל אותך מחיים של שפחה.‬
‫שפחה? אבל… באגרה!‬
‫לא משנה מה קרה, אני יכולה לחזור‬ ‫ולמצוא את אלכס… את הגנרל קיריגן.‬
‫אני בטוחה שהוא יוכל לעזור.‬
‫אני מנסה להציל אותך מפני אלכסנדר.‬
‫הוא מתכוון להרחיב את הקפל‬ ‫ולהשתמש בו ככלי נשק.‬
‫בשביל זה הוא יצר אותו מלכתחילה.‬
‫הכופר השחור יצר את הקפל.‬
‫לפני מאות שנים, וזה היה בטעות.‬
‫אולי התייבשת מכל החום שיש בבקתה שלך.‬
‫הוא רצה שאני אתאמן כדי שאני אתחזק.‬
‫באמת? או שהוא רצה להסיח את דעתך‬ ‫עם חלומות על עתיד משותף איתו?‬
‫הוא רצה שתסמכי עליו,‬ ‫על הכפפות של הפבריקטור שלו?‬
‫לא. לא!‬
‫ילדה, אלכסנדר הוא הכופר השחור.‬
‫הוא בחר בשם אצילי‬ ‫כדי להסתתר אחרי שהוא יצר את הקפל.‬
‫את משקרת.‬
‫תסתכלי בי, ילדה.‬
‫את יכולה… אבל רק קרובי משפחה של קיריגן…‬
‫את אימא שלו.‬
‫הבן שלי ניסה ליצור צבא משלו בעזרת קסמים.‬
‫הוא לא חשב על האנשים שחיים שם,‬
‫מה כוח כזה יעשה להם.‬
‫הוא הפך אותם ליצורים המרושעים‬ ‫והמעוותים שתקפו אותך.‬
‫הוולקרה היו גברים?‬
‫ונשים וילדים.‬
‫הזהרתי אותו שיהיה מחיר.‬
‫זה קרה לפני מאות שנים.‬
‫היו לו שמות רבים. הוא שירת מלכים רבים.‬
‫זייף את מותו אין ספור פעמים. הוא חיכה לך.‬
‫כשאת תסורי לפקודתו, הוא יוכל להיכנס לקפל‬
‫ולהשתמש בו כנשק, כמו שהוא תכנן תמיד.‬
‫הוא יהיה בלתי ניתן לעצירה.‬
‫הוא אמר לי שהוא רוצה לאחד את המדינה שוב.‬
‫יש לו ניסיון של מאות שנים‬ ‫בשקרים לנערות תמימות.‬
‫הוא סיפר לך כמה הוא היה בודד?‬ ‫הראה לך את הילד הפצוע?‬
‫הוא ממש לא ילד. הוא אלמותי.‬
‫ולא היה לך סיכוי.‬
‫את חושבת שזה קשור רק אלייך?‬
‫הוא כפייתי לכוח.‬
‫לצוד את כל יצורי מורוזובה.‬
‫כמעט נתת לו את האייל.‬
‫ואני אומרת לך שאת חייבת להסתתר.‬
‫לא אעזור לו. אני אילחם.‬
‫את ממש לא חזקה מספיק כדי להתמודד מולו.‬
‫חשבתי שיהיה לי יותר זמן להכין אותך,‬ ‫אבל זה ייאלץ לחכות.‬
‫תישארי על השביל הראשי עד להסתעפות.‬
‫תבחרי בנתיב הימני, תמצאי שם מאגר מזון.‬
‫חכי שם.‬
‫יש בני גרישה שנאמנים לי.‬
‫הם יעזרו לשמור עלייך עד שאני אמצא תוכנית.‬
‫אתה לא אמור להיות פה, נכון, צולע?‬
‫אתה כמו עכביש פצוע בביתי.‬
‫אתה יודע מה אחותי ואני עושים לעכבישים?‬
‫בניגוד לעכביש, אני צריך רק רגל אחת מתפקדת.‬
‫אבל אתה?‬
‫נראה שאתה צריך שתי ידיים.‬
‫טעות.‬
‫מפה!‬
‫צריך לזוז.‬
‫אני… הרגתי אותו.‬
‫אינז', תסתכלי בי.‬
‫תסתכלי בי.‬
‫הצלת את חיי.‬
‫קחי את הקדושה שלך ובואי נזוז.‬
‫לפה!‬
‫הוא שם! מהר, תיכנסו לשם!‬
‫אלינה?‬
‫הוא לא פה.‬
‫מי?‬
‫הגשש. כן, אני יודעת עליו.‬
‫ועל המשימה הקטנה שלך.‬
‫מה עשית איתו?‬
‫נפטרתי ממנו.‬
‫וגם מהתקוות שלך לאתר את האייל.‬
‫תמיד יש לי תקווה, אימא.‬ ‫אפילו את לא יכולה להרוג אותה.‬
‫זאת לא תקווה, זאת תאוות בצע.‬
‫רצית להשתמש באלינה נגד שאר העולם.‬
‫את מתכוונת, נגד האויבים שלנו?‬
‫בלעדיי, זאת רק היא.‬
‫מתמודדת לבדה.‬
‫רק היא חשובה עכשיו, לא אני.‬
‫היא העתיד.‬
‫היא האחת…‬ ‫-כן, אבל איפה היא?‬
‫תיזהרי.‬
‫גם את כבר לא חשובה כל כך יותר.‬
‫ואם העמדת אותה בסכנה…‬
‫תחשבי מה אני עלול לעשות.‬
‫אני חושבת שאתה צריך‬ ‫גשש מיומן כדי למצוא אותה עכשיו.‬
‫חבל.‬
‫מה קרה? אתם בסדר?‬
‫היא אמיתית, ג'ספר. היא גרמה לאור לשיר.‬
‫איבדנו אותה.‬
‫באמת?‬
‫אנחנו לא יודעים איפה היא.‬
‫אנחנו לא?‬
‫רק תשאל.‬
‫ג'ספר…‬
‫רק תשאל.‬
‫בסדר. אנחנו יודעים איפה המטרה?‬
‫תרגום כתוביות: ליאור צוקרמן‬