ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Любий Мале,
не знаю, де ти будеш, коли отримаєш цей лист,
але не хвилюйся за мене.
У мене все добре.
Я в безпеці в Малому палаці.
Не встигла оком змигнути, як весь світ змінився.
Плюс у тому, що вперше в житті у мене є власна кімната…
Святі! Ти що, ніколи не милася?
А що з твоїм обличчям?
Потрібно більше зусиль, ніж я думала.
Принесіть мою сумку.
…і цілий сонм камердинерок, які страшенно шанують мене.
Просто невтомно… шанують.
Мене, твою подружку з Керамзіна.
Як ми б з тобою над цим посміялися, якби ти був тут.
[староравканською] Тхне конем.
Коней використовують.
Зупиніться.
Я сама можу помитися.
Так, я тхну конем.
Я на ньому проїхала понад 300 км. А до того мене мало не вбили.
Двічі.
І я розумію староравканську, це було дуже нечемно.
За годину тебе представлять королю Петру,
а генерал Кіріґан попросив, щоб ти виглядала пристойно.
Я постану перед королем?
-За годину. -Овва.
Так, «овва».
Тож продовжимо.
Це вже трохи занадто. Мені нічого цього не потрібно.
Святі! Це оксамит?
Краще спершу зробити її очі не такими шуханськими, панянко Сафіна.
Усі геть.
Дякую.
Рада позбутися нещасних мегер.
Не я обираю персонал. Їх призначає королева.
Здебільшого, щоб шпигувати за мною.
Не змінюй моїх очей.
Мені байдуже, що ти частково шуханка.
Мене хвилює твій жахливий вигляд.
Частково причина ззовні, частково набагато глибше.
Ти цілителька.
Я кравчиня.
Я можу вилікувати, але можу й змінити.
Ніколи ще не бачила кравців.
Я майже така ж рідкісна, як і ти,
хоча підтягування відвислих цицьок королеви
не надто важливе завдання.
Важливе для королеви, звісно,
а вона не любить тріщинки на своїй порцеляні.
Ні, це нагадування про дім.
Сентиментально.
Над цим я теж попрацюю.
Та наразі сядь.
Це підійде.
Тримається лише кілька днів.
У якому віці ти дізналася?
Перевіряючі знайшли мене в 11 років.
Тоді генерал Кіріґан подарував мене королеві.
Але я працювала над собою з трьох років.
Із трьох років?
Святі! Я не можу постати перед королем.
Мені потрібен час. Я ґриша лише день.
Можливо, ти знаєш про це лише день.
Але ґриша ти все життя.
А тепер ти тут, щоб знищити Каньйон.
НОВОКРИБІРСЬК - ЗАХІДНА РАВКА
Я найняв вас не лише для переходу крізь Каньйон.
Ви маєте викрасти ґришу з Малого палацу,
це і є наша ціль.
-Заклиначку сонця. -Можливу.
Шахрайку не тримали б
у найзахищенішому місці Равки.
Ви сказали, у вас є хтось, хто допоможе потрапити туди.
Душопробирачка.
На неї можна покластися?
Ніна виросла там.
Більшість ґриш виросли в Малому палаці.
Небагато з них зрадять генерала,
і лише кілька допоможуть іноземцям викрасти найцінніше надбання.
Ніна - радикалка.
Вважає, що ґриші повинні обирати, чи служити короні.
Вона ненавидить примусову служба більше за ф'єрданців.
Ніно, ти протермінувала оплату.
Розрахуєшся? Чи викликати поліцію?
Майте терпіння.
Звісно.
Чи можу я ще чимось допомогти, щоб вам було приємніше бути тут
до вашого повернення на Мандрівний острів?
Невдовзі приїде чоловік, якого звати Провідник.
Проведіть його до моєї кімнати.
Із задоволенням.
[ф'єрданською] Шукай далі. Вона тут.
Як вам потрібна кімната…
Відьма.
Тепер ти належиш нам.
Жінка, яка вміє битися.
Вона мала нас чекати.
Вона не спізнилася. А зникла.
Так, але всі її речі…
Що це?
Дрюскели. Безжальні мисливці на ґриш.
Ось чому трактирник
рахував ф'єрданські криди, коли ми приїхали.
Мабуть, він її здав.
Певно, її везуть на кораблі в Ф'єрду.
У них була чітка схема нападу.
Пооглядайся. І перевір, чи немає більше несподіванок.
Ось і все.
Ми втратили можливість потрапити до Малого палацу.
Усе чисто.
Схоже, це нагода відмовитися від ідеї з заклиначкою сонця.
Відмовитися?
Ми застрягли по вуха в цьому.
Я знаю, що для мене означає мільйон крюґе.
-А для вас? -Свободу.
Розваги. Хоча б кілька місяців.
-Пенсію. -Отже, ми продовжуємо.
Переведіть нас крізь Каньйон, а з рештою я розберусь на тому боці.
Гаразд.
Для переходу потрібні дев'ять кілограмів кам'яного вугілля.
Пачка маждалунської юрди.
Не з Керчі. Ця надто слабка.
І…
цап.
Зустрінемося посеред ночі.
На околиці міста на північному сході є уламки скіфа.
То хто що принесе?
Інеж, тобі юрда. Я дістану цапа.
І Джеспере…
лише вугілля, не відволікатися.
Кам'яне вугілля?
Туди?
Одинадцять! Дилер отримує все!
Усе гаразд. Можна відігратися.
Кому сьогодні щастить?
Гаразд, гроші на стіл. Ось так.
Це відкритий стіл?
Вуаль не входить до військової форми.
Ти гарно виглядаєш.
А як хтось захоче піти з Малого палацу…
Але тут є все необхідне.
Я забула в таборі кілька речей.
-Я могла б повернутися. -Не будь дурною.
Сюди.
Припини!
Король Петро повинен побачити тебе першим.
Так на краще. Цей одяг сміховинний.
На жаль, саме так королеві представляють Першу армію.
Його не цікавить бруд, кров чи пожертва.
Хіба я не мала б бути в кефті?
О, ні.
Король очікує просту дівчину, знайдену на теренах своєї армії.
Він захоче приписати це собі.
Отримаєш кефту, як він засвідчить твою силу.
Ага, мою силу.
Судячи з усього, буде король Петро, королева,
кронпринц Василь
та духовний радник короля Апарат.
Він такий брудний щур…
То була бібліотека?
Ми можемо нею користуватися?
Ми можемо користуватися тут усім.
Генерал побудував цей дім для нашого благополуччя.
Чи якісь ґриші тікали звідси?
Плануєш кудись утекти?
Я не мала на увазі…
Святі!
Я вважаю Великий палац найогиднішою спорудою в світі.
-Як відпочила? -Неспокійно.
-Попри магію Жені, я не… -Це не магія.
Це наука. Чи, радше, мала наука.
Ми не створюємо дива з нічого.
Ми управляємо тим, що існує навколо нас.
Із ваших уст це так просто.
Політ пташки теж виглядає просто.
Але вона народилася, щоб літати.
Коли готова.
То будь готова.
Ви просите мене зробити те,
про що я гадки не мала кілька днів тому.
Гадаєш, що я привів тебе, щоб зробити посміховиськом?
Виставити на посміх нас обох?
Зосередься на мені, і все буде гаразд.
Він побачить, на що ти здатна, благословить нас,
і ти тренуватимешся тут.
Благословить?
Хіба не ви керуєте ґришами?
Я очолюю Другу армію, але король залишається королем.
Я думав, що вона вища.
Я думала, що вона шуханка.
Шуханського в ній удосталь.
Скажіть їй, не знаю… доброго ранку.
Я не розмовляю шуханською, Ваша Величносте.
Тоді хто ти?
Вона Аліна Старкова…
заклиначка сонця, моя царице.
Вона змінить майбутнє.
З цієї миті.
А зараз поклич сонце.
Браво!
Скільки часу знадобиться?
Знищення Каньйону - нелегка справа.
Сама вона може і не впоратися.
Вона буде тренуватися зі мною в Малому палаці…
без перешкод.
Тоді швидше тренуй її.
Наші війни - шляхетна справа,
але ці балачки на заході про суверенну націю
потрібно припинити.
Чим швидше ми знову станемо однією країною, тим краще.
Слухаюся…
мій царю.
Ти була неперевершеною.
Не знаю, звідки воно з'явилося.
Звідусюди.
Бо ти покликала його.
Ласкаво прошу додому, панянко Старкова.
Яка честь офіційно з тобою познайомитися.
Від тебе тхне сиротинцем, півкровко.
Ти справді єдина в своєму роді.
Уся країна тепер говоритиме про тебе.
Вони хочуть, щоб ви повірили, що заклиначка сонця
нарешті зламає стіну, яка розділяє нас.
Так!
Скільки разів нас годували такими казочками?
І скільки разів нам на заході казали
ще на рік відправити синів і дочок крізь Каньйон?
Час усвідомити, що нам потрібно позбутися старої країни.
Час створити власну країну,
щоб залишати собі зроблене і зароблене, а не віддавати це все на схід.
За істинну Равку!
Істинна Равка!
Він чарівний.
Не звикай.
Не думав, що тобі треба казати про відволікання.
А якщо кілька хвилин можуть відповісти на питання життя?
Твої батьки сулійці.
Вони обходять Каньйон.
Я знаю.
Лише подумала…
якби побачила їхні імена тут, то облишила б думку про них.
Ось це?
Це все, що я мала, коли мене продали на Ферму.
І якби його можна було продати, Гелін забрала б його.
Але це лише маленький знак віри, який пошила моя матір.
Казе, в мене від них залишилося лише це.
-Якщо… -Надія небезпечна.
Вона затуманює розум.
Молись, кричи, роби що завгодно, але позбудься її і рухайся далі.
У нас усіх є борги.
Куди ви нас везете?
Ви не розмовляєте?
Можливо, ви зовсім не ганебні дрюскели.
Може, ви лише работорговці в хутрі, які викрадають жінок.
Я не работорговець. Помовч.
То ви везете нас до Ф'єрди?
На смерть?
Постати перед судом, як велить наш закон.
Скількох ґриш ви визнали невинними на ваших так званих судах?
Саме так. Жодну!
Ваші суди - підробка! Як і ти зі своїми друзями.
Та бола.
Ти був там.
Великий поганий дрюскел.
Вас було п'ятеро на одну!
Як шляхетно, як гідно!
Я гадала, ви шануєте жінок.
Ти не жінка.
Ти ґриша.
Не говори до мене більше.
Ми майже прийшли.
Де в біса Джеспер?
Трохи далі.
Міни.
Ми зачекаємо.
Підемо вашими слідами.
Цей знак - моя ідея, щоб відлякати людей.
Зайва обачність не завадить.
Усе гаразд. Ходімо.
Одне - чути про нього, але це…
Ніщо, порівняно з тим, що всередині.
Ось.
Отже, цап, юрда… Дякую.
Тож ми чекаємо лише…
Зачекайте на мене!
-Їм не можна бачити потяг. -Джеспере, сюди негайно!
-Кинь ліхтар. -Міни!
Зачекайте на мене!
Не їдьте без мене!
Зачекайте!
Нумо!
Уперед, за ним!
Прошу, скажи, що ти маєш дев'ять кілограмів кам'яного вугілля.
Маленька заминка у плані.
Виявляється, малий, який допомагав мені купувати вугілля,
не зовсім знав, як його купувати.
Ми знаємо, що ти все програв.
Я програв трохи грошей.
Я програв усі гроші.
Але я вкрав дев'ять кілограмів кам'яного вугілля.
Ні, тут сім кілограмів.
Сім кілограмів вугілля.
Нам вистачить сім?
Ще не перевіряв.
Уперед! Підемо по сліду!
Сядь тут. Не зміщуй вагу.
Ви стільки разів переходили?
Це гра в числа.
Часто переходитимеш - дійматимуть жахи.
-Міни. -Ви ж казали, що вони не справжні.
Нічого такого я не казав.
Я лише сказав, що сам поставив знак.
Аліно! Ось де ти.
Ми тебе шукали.
Нас не представили належним чином. Я Марія, це Надія.
Чому охорона мене не випускає?
Ти маєш зараз тренуватися. Ти справді картографка?
-На вас дійсно напали ф'єрданці? -Скількох ф'єрданців ти вбила?
-Убила? Я ледь від одного врятувалася. -Схоже, ми саме вчасно.
Вітаємо в першій частині нового розкладу дня.
Бойові мистецтва.
Заклиначко сонця.
Усі вороги Равки хочуть убити тебе, перш ніж ти знищиш Каньйон.
Така кількість ворогів - велика честь.
Тепле вітання.
Він завжди такий.
Ти маєш швидко навчитися захищати себе.
Ти вмієш битися?
Що?
Глянь на цей палець. Що він тут робить?
Потрібно його сховати, інакше зламаєш.
-Я це знала. -Ага.
Гаразд. Якщо вдариш так, то зламаєш ці два,
тож тримай прямо.
Ось ці два допоможуть тобі перемогти.
-Ці два. -Так.
Гаразд.
Мене вчили.
Покажи. Вибери суперника.
Вона.
Зоя Назяленська.
Я тренував її з десяти років.
Не бажаєш відмовитися?
Це не в моєму стилі.
Бійці готові?
І… до бою!
Ще раз.
До бою.
Твій друг-слідопит теж любив на спину лягати.
Спокійно, Зоє.
Аліно!
-Усе добре? -Нехай усе буде добре.
У тебе все гаразд?
-Невже вона це зробила? -Вона ревнує.
Не заспокоїться, бо генералу Кіріґану сподобався хтось ще.
Не розумію, чому вона до нього липне,
якщо могла б бути зі мною.
Про що ти думала? Проти заклиначки сонця?
Ти з глузду з'їхала?
Вона такий самий ворог, як і я! Іди!
Відвести тебе, щоб тебе оглянули?
Сама знайду шлях. Дякую.
Певним чином, це той самий сиротинець.
Тут теж треба постійно бути насторожі.
Попросити для тебе дозвіл приїхати, якщо ти не проти?
Сам усе побачиш.
Хотіла б я, щоб ти був тут.
Якби ти був тут, мені було б легше.
Мені знову снився той олень.
Ти б сміявся, я знаю.
Сказав би, що це лише вигадка.
Але ж так казали і про заклиначів сонця.
А я існую.
Я тебе знаю.
«Кістковий рейд відпливає і кістковий рейд припливає».
Тобі подобаються книжки?
Ти начитана, еге ж?
Освічена?
Директриса в дитинстві
завжди казала, що, оскільки фізичних здібностей я не маю,
потрібно мати знання.
Як мило з її боку.
Я духовний радник короля.
Я хотів познайомитися ближче.
Нам потрібно потоваришувати.
Я лише розглядала.
Тебе цікавить легенда про оленя, чи не так?
Я виберу тобі дещо для читання.
Ось, усе почалося з цього чоловіка.
Перша писемна згадка про ґришу.
Кістковий різьбяр.
Він знав, що ґриш переслідуватимуть,
тож розробляв план, як збільшити їхню силу.
Перепрошую, ви сказали, його звали Кістковим різьбярем?
Він створював істот із власних кісток у пальцях.
Міфічних тварин, сповнених силою.
Які створені лише для ґриш.
Вони навчилися вбивати цих звірів
і вживляти частинку їхнього тіла в своє,
щоб збільшити свої здібності.
Інколи вплив був незначним,
але, якщо збіг був повним, збільшення сили було вражаючим.
Вони вбивали тварин, щоб забрати їхню силу?
Лише ґриші, які забирали життя істоти, могли забрати його силу.
Подарунок.
На знак нашої нової дружби.
«Життя Святих»?
Баґра чекає.
Баґра?
Баґра навчає всіх ґриш управляти їхніми силами.
Це досить жорстоко.
Ґриш ненавидять переважно селяни,
але, на мою думку, це тому, що ґриші не страждають.
Але… ти страждала, чи не так?
Я гадаю, страждатимеш іще більше.
Агов?
Ти спізнилася.
Погляньмо на тебе.
Заклиначка сонця, яка марнує час на тренування з Боткіним?
Ти пробиватимеш собі шлях крізь Тінистий Каньйон?
Де всі інші?
Ти німа, дівчино?
Ні.
Це вже щось, мабуть.
Де твої батьки?
Мабуть, мертві.
-Де ти виросла? -У Керамзіні.
Ти просочилася крізь пальці і залишилася там, де тобі не місце.
Де тобі місце?
Із друзями. В армії.
Щоб малювати собі будиночок у альбомах?
Тобі тут не місце?
Мені сказали, що моє місце тут.
Тобі треба казати, щоб ти у щось повірила?
Не завжди.
Тоді хто ти?
Заклиначка сонця?
А чи можеш ти викликати сонце, якщо генерал не стисне тобі руку?
Його кров і кістки підсилюють інших ґриш. Тобі це відомо?
Людей-підсилювачів не буває.
То ти знаєшся на цьому?
Ти можеш викликати силу самостійно?
Не можу.
А зараз?
Усі вірять, що ти вибрана.
Повернешся, коли теж у це повіриш.
Я знаю, що маю бути вдячна.
Одяг, їжа… Ми про таке й не мріяли.
І все одно я б хотіла бути з… у Першій армії.
У поганенькому наметі малювати світ,
в якому Малий палац намальований олівцем на папері.
А не справжній.
Щоб це не було справжнім.
Не було поганим.
Що це було?
Я створив систему таймерів уздовж лінії.
Шматки металу на жердинах, завдяки яким я знаю швидкість.
Звідки ви знали, де ставити жердини?
Фізика і техніка - основна причина… більшої частини мого успіху.
А решта?
Назвімо це божественним втручанням.
Іншими словами - удача.
Зрештою, Каньйон кишить волькрами,
а колії не завершені.
-Вугілля, будь ласка. -Перепрошую.
Ви сказали, що колії не завершені?
-Так, не завершені. -Що?
Не рухатися.
Ми трохи спізнюємося. Ще вугілля.
Ще раз до нашої проблеми.
Ми на колії, яка не з'єднана з іншою колією?
-Проміжок є, але… -Ви казали, що провезете нас.
-Наскільки великий проміжок? -На вагоні є лижі.
Вони покривають колеса.
Турбіна створює достатньо вітру,
що доправити нас до східної колії.
Якщо ми не змістимо вагу.
Шум може привернути увагу волькр, та це єдиний шлях на той бік.
Неподалік є гніздо.
Але все буде гаразд. Якщо вони не напали на нас в…
А тепер у нас з'явилася проблема.
Як провела час із Баґрою?
Багатообіцяючий початок.
Це для святкування тріумфу в короля.
І у тебе є дегустатор-відмовник.
Їх зазвичай тримають для королівської сім'ї.
Смачно.
Вам сподобається їжа. Якщо я не помру.
Солі, будь ласка.
Передаю сіль.
Гадаю, вона безпечна.
Тебе за щось покарали?
Це крута робота.
Я був щасливий, коли попередній дегустатор помер.
Дякую.
Не звикай до цього.
Генерал Кіріґан каже нам їсти селянську їжу, щоб залишатися смиренними.
Новини з ф'єрданської передової.
У Першій армії багато втрат у 18-му, 27-му і 36-му батальйонах.
Він сказав у 36-му?
Серед загиблих також
шість цілителів, чотири інферни і три душопробирачі.
Ф'єрданцям не впоратися з об'єднаною Равкою.
Чому ти тут їси інжир?
Ти маєш тренуватися кожної миті, щоб зламати Каньйон.
-Як їх відігнати? -Я від них тікаю.
Відкрити заслінку і вкинути все вугілля,
якого мало б бути дев'ять кілограмів.
Дідько!
Дурна потвора насадила себе на вістря.
Треба зняти. Інші прийдуть за нею.
-Ще вугілля! -Це все, що залишилося!
Ми не впораємося з додатковою вагою.
-Дайте мені хвилинку. -Так ми помремо?
-Джеспере, хапай цапа. -Я не викину цапа!
Хапай клятого цапа! Він не наживка. Він для тебе!
Ти маєш заспокоїтися. Обійми цапа. Стули пельку.
-Ми мали потрапити на неї 20 секунд тому. -Рівно 20 секунд?
Щоб вибратися, час потрібно рахувати точно.
Навіть 20 секунд поза графіком означають, що ми зупинимося посеред Каньйону і…
помремо.
Інші наближаються.
Такий м'який.
Мабуть, настав час покаятися.
Вони всі мертві?
Чого я не сказала в цьому листі, Мале,
що я намагалася сказати цими безладними словами…
що я боюся.
Я налякана, Мале.
Ми виросли, читаючи про Святого,
який одного дня дивом світла
вирішить усі проблеми нашої країни,
і знали, що це брехня.
Ми знали, що жодний чужинець не вирішив би наших проблем.
Великого дива не буде.
Тому ми були разом.
Світ важкий і жорстокий.
Та ми були разом, і цього було достатньо.
Це було все.
Якщо Святі й існували, вони вже давно нас покинули.
Та зараз усі дивляться на мене, як на відповідь.
Ніби я - те диво, якого чекав світ.
Або, можливо, вони знають, що я шахрайка.
Самозванка.
Мале!
Я нажахана.
Аліно!
Я боюся невдачі або успіху.
Якщо у мене справді є ця сила, хто я?
Я буду тим, над чим ми завжди сміялися і сторонилися.
Незнайомка для себе самої.
І для тебе.
Колись ти казав, що найбільше злякався, коли згубився.
Але згубитися можна, навіть знаючи, де ти.
Ти казав про географічну північ.
І про істинну північ.
Географічна північ - напрямок на карті.
А от істинна північ - це дім.
Де почуваєшся у безпеці.
Аліно.
І коханою.
Ти завжди був моєю північчю, Мале.
Я повернуся до тебе.
І якщо я вцілію, мені треба повернутися додому…
Зустрінемося на галявині.
…до тебе.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька