A színpadon állsz,
nem tudod a szöveget, nem tudod, mit csinálsz.
„Nem érdemled meg.
Nem vagy rá képes.”
Folyamatosan hoznod kell a formád,
és ez émelyítően hat.
Néha legszívesebben elfutnál.
Szürreális helyzetbe kerültem.
Leedsben történt meg velem a színpadon.
Az emberek arra várnak, hogy mikor baszom el.
4. RÉSZ: KITÖRÉS
Tegnap, mikor Leedset néztem,
az szörnyen nehéz volt.
Még ma is hatással van rám. Mint egy baleset lassított felvétele.
Ahogy haladtunk előre ezzel az egésszel, úgy éreztem, hogy...
a lélek sötét éjszakájából hosszú hétvége lett.
Helló!
Ez nagyon gonzó.
Ezek a felvételek. Fogalmam sincs, mit csinálok.
De ilyen az életem.
Már egy órát blogoltam ezzel a kamerával ebben a szobában,
de nem nyomtuk be a mikrofont.
Aki tud szájról olvasni, annak jó lenne.
Erre nem emlékszem.
- Egyáltalán? - Nem.
- Melyik évben volt? - 2007-ben.
2007.
Nem emlékszem
ebből semmire.
Valamiért rögtön rossz érzés fog el,
mert az az érzésem, hogy...
nem minden oké.
Ebből a videóblogból más lett, mint amire számítottam.
Már emlékszem rá.
Elkezdtem ma írni egy számot,
„Ne szóljatok senkinek, hogy Jézus vagyok” a címe.
Kicsit, mint a „Mack the Knife”, csak...
szentségtörő.
Visszaestem.
Ez a helyzet.
Aksit kell cserélni.
Ráfüggtem
a receptes speedre...
Nincs bedugva?
...az OxyContinra,
az Adderallra, a Vicodinra,
a morfinra.
A szokásosak.
Azt a kurva! Nem tudom, látszik-e a monoklim.
Összetűzésbe keveredtem a fürdőszobapadlóval.
Megcsúsztam,
és lerántottam a világításgombokat.
Hogy hívják őket? Világításgomboknak?
Villanykapcsolók.
Felkeltem éjszaka, hogy kimenjek a vécére,
és alig tudtam járni, mert bevettem egy csomó mindent.
A lábaim nem akartak engedelmeskedni,
de ki kellett mennem, és nekiestem a falnak.
Azt is eldöntöttem,
hogy nem vagyok alkalmas a kapcsolatokra.
Voltam valakivel, aztán megláttam valaki mást,
és rögtön őt akartam magamnak.
Mindent meg akarok kapni.
Ami a szexet illeti,
sosem volt ez máshogy:
a rocksztár lefekszik a groupie-kkal, a rajongókkal.
Nem én vagyok az első, nem én leszek az utolsó sem.
Egy barátom azt javasolta, menjek el randizni
egy jó barátjával. Rákerestem,
és nagyon tetszett.
Vendégünk a csodálatos Ayda Field.
- Üdv! - Igen.
Üdv!
Nagyon jól ment a sorom, mikor megismertem Robot.
Épp egy vacsorára készültem.
Megkérdeztem, nem jön-e velem.
Azt mondta, inkább szúrna kést a szemébe.
Ezt elég erős reakciónak találtam.
Megbeszéltük, hogy találkozunk utána.
A vacsora után átjött hozzám.
Akkor köszöntem el a díleremtől, akivel akkoriban együtt hetyegtem.
Az egész házban kurva sötét volt. Nem volt semmi fény.
Nagyon furcsa volt.
Csak beszélgettünk. Nem volt bennünk semmi közös.
Úgy voltam vele, hogy ez nem jól sült el,
és inkább visszaviszem a buliba.
Nem tudtam,
hogy Rob ott akar hagyni a buliban.
Mivel mindketten elfogadtuk,
hogy egyáltalán nem illünk egymáshoz,
ezért nagyon lazák voltunk egymással.
Vicceseket mondtunk egymásnak a kocsiban. Viccesnek találtam.
Gondoltam, bemegyek öt percre.
Volt egy pillanat, amikor nevettünk,
és nem is tudom, mi történt, csak úgy megnyílt a világegyetem.
Úgy éreztem, mintha mindig is ismertem volna.
Elhessegettem a gondolatot.
Rob egyszer csak vécére akart menni.
Vártam.
Azt gondoltam: „Jaj, most vajon szarik?”
Aztán kokóztam kicsit.
Elkezdtem tikkelni. Így...
Gondoltam, kimegyek megnézni, mi történt.
Fel-alá járkált. Már hányt és kotkodácsolt.
Erre mondtam, hogy mennünk kell.
Hazajött velem, és ápolgatott.
Aztán egész éjjel beszéltünk.
Azt hiszem, elmesélte, hogy nagyon régóta józan.
Nemrég esett vissza.
Itt ismerkedtem meg a függőséggel.
Igyekszem megjegyezni,
hogy mit mondtam.
A személyiségén nem jött ki,
de volt, hogy elhányta magát a tévé előtt.
„Robbie Williams zenéje azoknak való,
akik nem éreznek.”
Nem tudtam, milyen az, mikor valakinek olyan komoly
a drogfüggősége, hogy bele is halhat.
„Robbie opportunista haknizó.” Igen.
A szemétkedő, undok, utálkozó faszság,
hogy Robbie Williams egy szar vicc...
Emlékszem, ez rémisztő volt, mert egyszer csak...
kezdtem nagyon
megkedvelni ezt az embert.
Akkor én utálom a zenét?
Erről van szó?
„Számomra Robbie Williams zene elleni bűntett.”
„Mit nem szeretek a zenében? Tele vagy dühvel.”
Kurvára utálom...
Szerinted Isten kire büszkébb?
Bobby Gillespie-re
vagy Gareth Gatesre?
...fel akar gyújtani.
Van kit utálni.
Itt volt ez a rendkívül zaklatott lélek,
aki egy másik országban rocksztár volt,
és látszott, hogy ez baromira feldúlta,
és mégis nagyon passzolt hozzám. A lelki társam volt.
...nem tudta, ki a fasz vagyok.
Igen, hát, ez...
ez a nézés mintha másik emberé lenne.
Érzékeltem, hogy mit teszek magammal.
És nem érdekelt.
És úgy éreztem,
jobb lenne, ha meghalnék.
Nem érdekelt, nem lett volna baj.
Ezt teszi az emberrel a függőség.
Ez a vége.
Ez a természetes kicsengése annak,
ha a végletekig feszítjük a húrt.
„Robbie Williams zenéje azoknak való, akik nem éreznek.”
Az tett tönkre, ami sikeressé is tett.
Többet akartam.
Tűzbe nyúlni. Megnyomni a gombot. Tolni, ha az volt rajta, „húzni”.
Ennek köszönhetem a karrieremet,
de megvan ennek a böjtje is.
Attól függ, mi alá adjuk a lovat.
A halál szélére kell sodródnom, hogy megváltozzak.
Vagy meghalok, vagy leállok.
Emlékszem, hajnali kettő volt. Felhívtam.
Kérdezte, vezetek-e. Az országúton mentem. Kérte, hogy hívjam fel, ha hazaértem.
Mondtam neki, hogy a menedzsereim
szembesítettek a függőségemmel, és elvisznek rehabra.
Azt mondta, nem lehet párkapcsolata.
Fel kell épülnie.
Ezért nem lehet velem. Szakítanunk kell. Nagyon...
Megértettem,
mert láttam, hogy nincs jól. És azt gondoltam,
hogy akármi is az ára, szeretném, ha jobban lenne.
Ez nagyon letört. A lelki társam volt,
aztán eltűnt.
Robbie Williams a 33. születésnapja reggelén a rehabon ébred.
Le ne maradjanak a mai címlapokról!
Mindenhonnan Robbie Williams viharos életének tragédiai köszönnek vissza.
Állítólag azért vonult be rehabra,
nehogy kárt tegyen magában.
Miután beismerte, hogy több gyógyszerre is rászokott,
be kellett vonulnia rehabra, mielőtt, idézem,
„valami butaságot” csinál.
Rehab.
Nem egy country club .
Kórház.
Valaki úgy képzeli el a rehabot, mint valami elvonulást.
Nem olyan.
Teljesen depressziós emberek vesznek körül,
akik szétbaszták az életüket.
Megérted, ki és mi vagy.
Egy függő.
A rehab lekapcsolt a függőségről.
Esélyt adott újrakalibrálódni, hogy megláthassam, túlélem-e.
Olyan magasra ívelt a karrierem,
hogy csak úgy tudtam magamat megóvni,
ha kivontam magam az egészből.
Ha nem lépsz te,
a probléma
ritkán oldja meg magát.
Életemnek e szakaszában tudom, hogy visszavonultam.
Mindent letekertem.
Elhagyom a popsztáros
ruházatot.
Aydával megint összejöttünk.
Emlékszem, elmentünk Marokkóba,
Egyiptomba.
Gondoltam, jó lenne megnézni ezeket a helyeket,
ahol hiába léptem fel, még nem láttam semmit.
Emlékszem, hogy Calvin haverom Aydát fényképezte.
Táncolt, vagy ilyesmi.
Emlékszem, a kép láttán azt gondoltam:
„Micsoda életerő!
Tele energiával!”
Emlékszem arra a képre.
Beleégett az agyamba.
Megszilárdult a kapcsolatom a jövendő feleségemmel. De...
ha akkor megkérdezi valaki, hogy mit csinálok,
nem tudtam volna megmondani.
Eléggé eltávolodtam a karrieremtől ahhoz, hogy...
szerelembe essek.
WILTSHIRE, ANGLIA
- Jó. - Őt utánozd!
- Sarah-t. - Sarah-t!
- Sarah-t utánzom. - Sarah-t.
40 centivel húzták össze az arcom.
Csak a gödröcskéimet nyolccal. Sajttortaevés közben.
- Nagyon jó. - Imádom a krémes kajákat.
A nagyon krémeseket.
- Hihetetlen. - Ugye?
Ugye milyen furcsa?
Változz vissza!
- Változz vissza! - „Változz vissza!”
- Ez nagyon... - Új játék. Változz vissza!
- Nem tudom, honnan a tehetség. - Hát, nem.
Azért, mert több mályvacukor fér a szádba?
Micsoda kvalitások, hallod!
Bohóckodik,
nem veszi magát komolyan, okos és szép.
Nagyon jó mellette,
tudod?
Ezeken a felvételeken látszik,
hogy valami különleges készül.
Szuper.
- Tudod, miért nem szereti? - Miért?
- Mindent meg kell nyernie. - Nézte, míg csinálta.
- Így... - Igen, így...
- Próbáld meg! - Csináld, és nézd Robot!
Gyerünk, Boozy, menni fog.
A legjobbat látjuk meg egymásban.
Kapd be!
- Tudod, hogy imádok enni? - Aha.
Így fogok kinézni.
Te láttad, én hogy fogok, úgyhogy nem baj.
Három éven át nem csinálok semmit.
Elveszett a varázs.
Ráébredtem, hogy célra van szükségem.
Hogy kreatívnak kell lennem, hogy hallatni akarom a hangomat.
Ez itt Robbie Williams. Ez a megélhetésem.
Ez itt.
Énekes vagyok. Dalszövegíró.
És született szórakoztató.
Szerencsére ott volt Ayda.
Vigaszt, megnyugvást és biztonságot nyújtott, és...
sok-sok jót.
Elég teret adott,
hogy ez lehetséges legyen.
Jaj, de szép vagy!
Bizony! Rázod magad nekünk?
Jó házba jöttünk? Szerintem igen.
Szép kislány.
- Mi lesz az új lemez címe? - A valóság megölte a videósztárt.
Vagy Il Protagonista.
Vagy PoliteBox, mivel a legutóbbi RudeBox volt.
Csingilingi csengetős turpisság közben.
Vagy mik voltak még jók, cica?
Ja, igen. Robbie Williams és az igazság kakasa. Imádom.
Időbe telt,
de a Reality Killed the Video Starral megpróbáltam visszatérni
a közéletbe.
A RudeBox -lemez után
zeneileg biztos vizekre evezek.
Össze kell szednem magam,
és rendesen végiggondolnom az egész szart.
Különben a karrieremnek kampó.
„Sláger kell, dagikám.”
Trevor nevéhez sok kedvencem fűződik.
És a munkatársaim meg én is tudtuk, hogy vele biztos kezekben vagyunk.
- Igen, nem rossz. - Nem rossz.
- Ja, nem rossz. - Ja.
Szerintem sosem voltam
ennyire bizonytalan visszatérés előtt.
Visszatértem a baleset helyszínére.
MOJAVE-SIVATAG
Kiment a tájékoztató,
az volt benne, hogy az új lemez címe
Reality Killed the Video Star.
És...
a második legolvasottabb cikk a BBC Newson.
Ami fasza.
És állítólag
a weboldal statisztikái is kilőttek.
Nagyon örülök.
Második nap. „Bodies.”
Három éve voltunk együtt Robbal,
mielőtt megismertem volna Robbie-t.
Robbie teljesen más ember.
Nagyon örültem neki, de kicsit aggódtam,
mert nem tudom, milyen hatással van a pszichédre,
ha minden este 80 000 ember bámul.
Vissza kell ülnöm erre a szilaj lóra,
amelyik folyton le akar dobni.
Furcsa. Egyáltalán nem énekeltem és táncoltam az elmúlt három évben.
Legutóbb ez a képletes ló gyakorlatilag eltörte a nyakamat.
Most mit fog tenni?
Visszatért, de még hogy!
Az ország egyik legnagyszerűbb fellépője. Imádjuk.
Fogadják nagy szeretettel Robbie Williamset!
Mikor 2009-ben visszatértem,
előadtam az X-Faktorban a „Bodies”-t,
és teljesen kiakadtam.
Hogy vagytok?
Nem jött el Robbie.
A mindennapi Rob
volt ott helyette.
Nagyon örülök.
Nem volt mibe kapaszkodnom,
hogy megértsem, mi történik fellépés közben.
Természetellenes volt, és ijesztő.
Túl sok volt az egész, és nem jól lepleztem.
Imádtam.
Szuper közönség! Fantasztikus közönség! Köszönöm!
A Leedsben történtek tartós nyomot hagytak a pszichémen.
Nem voltam semmiben és senkiben biztos.
Aydán kívül.
Itt nagyon feszengek a bőrömben.
Rob számára mindig nyitva az ajtó.
Ha egyszer unatkozna, és turnézunk,
ő pedig otthon ül, és el akar jönni elénekelni egy számot,
szívesen látjuk. Előkészítünk neki egy mikrofont.
A Take That, az egyik legnagyobb brit fiúegyüttes, felbomlott.
De tíz évvel később újra összeálltak, bár Robbie Williams nélkül,
és újra a toplista élére kerültek.
Megnéztem a The Circus -turnét. Kevés ilyen jó fellépést láttam.
És nagyon nagy
izgalomba hozott.
És aztán kitárult egy ajtó. Azt mondtam...
„Cor, ezt én is
szeretném átélni.”
Okkal hagytam ott olyan mérgesen a bandát.
Csak mondom, hogy valószínűleg elég csendes leszek.
Már napok óta kicsit ideges vagyok, és félek.
És szeretnék...
Időbe fog telni, haver. Nekünk négy év kellett.
Látnod kellett volna, mikor újra összeálltunk.
Időbe telt újból összerázódni, nem?
Már elmúlt a haragom.
És így csak a négy srác maradt egy teremben,
és nagyon gyorsan ráébredtem, hogy szeretjük egymást.
- Szerintem... - Túl késő lesz...
...gyönyörű szépen bemutatunk, köszöntünk.
„Itt van Robbie barátunk.” És mehetsz.
Emlékszem, hogy a menedzsereimmel,
Dave-vel és Timmel találkoztam, és volt náluk egy tábla.
És elkezdték így:
„Ha egyedül turnézol, ennyit keresel.”
Hihetetlen pénzösszegek voltak.
„Ha a Take Thattel mész, ennyit kapsz.”
Mire én:
„Srácok,
én akkor is a Take Thattel megyek.”
„Jó.”
A Take Thatben
van mellettem még négy ember, és rájuk is szegeződnek szemek,
nem csak rám.
Sokat segített, hogy újra beszálltam a Take Thatbe.
Újra belejöttem.
Jobban megbújhattam. Láttak, de rejtőzködhettem.
Azon a nyáron meghódítottuk Nagy-Britanniát.
Popsztárnak éreztem magam.
És a Take That
életbe vágó fontosságú volt
a jelenbe vezető utamon.
Ahova azóta eljutottam, és ahogy felívelt a pályám...
az kész csoda.
Azért éreztem magam biztonságban,
mert akármennyire is lehúztak, akármennyire rosszul voltam lelkileg,
csodálatos közönségeim voltak a fellépéseken.
A közönség védett meg az évek során.
Vicces, így öregebben már,
ha valaki azt mondja, jó volt egy fellépésem, szinte bőgök.
Ezt együtt értük el.
Megértettük egymást, és együtt létrehoztunk egy élményt,
amely örökre a lelkünkbe vésődött.
És nagyon hálás vagyok, hogy osztozhattunk ezen az élményen.
Milyen volt neked ezt újraélni?
Nehéz volt megnézni.
De jól érzem magam, mert...
sok volt a könnyed, humoros pillanat, a bohóckodás.
Volt ezekben a videókban...
egyfajta lágyság, amire nem számítottam.
Katartikus.
Ennek hála megszabadultam
néhány érzelmi tehertől.
Letudtam, továbbléphetek.
Elfogadtam magamat, szeretem magamat.
Ez nem semmi, cimbora.
Igen, szerintem sem.
Nem gondoltam, hogy így fogom érezni magam a végére.
Új ember lettem.
Hála az égnek!
Van vidám befejezés.
Legalábbis nálam.
A négy gyerekem és a feleségem töltötték be az űrt az életemben.
Nagyon jó.
Csillagos ötös.
- Jó reggelt, drágám! - Jó reggelt, szívem!
- Kérsz valamit? - Nem, köszi!
Nem kell.
Jó, felveszem ezt.
Apa repülőre ül, Beau.
Miért?
- Dolgoznia kell. - Én is repülni akarok.
El akarsz menni dolgozni apával?
- Aha. - Énekelsz?
- Mit énekelsz? - Mit énekelsz?
Boldog szülinapot
- Kapok egy búcsúölelést? - Igen.
- Szeretlek. - Oké.
Ki szeret?
- Anyuci. - Igen!
És még ki?
- Te! - Bizony.
Bizony ám.
Nagyon szeretünk, Beau.
Aha.
És téged ki szeret?
Apuci.
- És téged? - Anyuci.
Egész nap gyomorgörcsöm volt.
Sosem hagytam még őket itt ennyi időre.
Nem örülök.
De annak igen,
hogy ennyi mindent meg tudok adni a családomnak.
Ez célt ad nekem, és erre szükségem van.
Ted, gyere, kérek egy ölelést! Anyuci, szólsz Charlie-nak?
Charlie!
- Gyere ide, Charlie! - Itt van.
- Hol van Coco? - Szeretlek, pajti.
- Szólsz Cocónak? - Figyelj! Nagyon büszke vagyok rád.
- Muszáj elmenned? - Aha.
- Szeretlek, Boozy. - Szeretlek titeket.
Ki tudja, mi vár rám...
De rájöttem,
hogy ez az időszak volt eddigi életem leghosszabb
és egyben legjobb időszaka is.
És már máshogy élek.
Más módon.
Elfogadtam
az életemet.
És nem küzdök ellene.
Megtanultam benne élni.
Kényelmes.
Négy gyerekem van, és egy szerető feleségem.
Nagyon nagy boldogság áll előttem.
Olyan sok csoda ért az életben,
és annyira
hihetetlen csodák,
hogy valahogy meg kell találnom a módját,
hogy kiélvezzem,
bármi áron.
Minden megváltozott.
Micsoda öröm!
Micsoda csodálatos kaland!
A feliratot fordította: Schmíz Gábor