‏שומע, רוב?
‏הסיבה שבאתי לפה היום, היא לתת לך את זה.
‏לצערי זה לא ויניל. אבל שלחו לנו את הכול.
‏תודה רבה לך. ‏-בשמחה רבה.
‏תודה.
‏זהו. ניצחת. ‏-תודה רבה.
‏אנדי.
‏אתה קולט מה קורה עכשיו?
‏אני לא יודע.
‏אני ממש לא יודע. אני פשוט נבוך.
‏אני ממש מאושר כרגע.
‏אני עומד לעשות את זה בכל העולם בעוד שנה.
‏כן.
‏כאילו, אני בן 24.
‏אני בן 24.
‏לפני שנה, נדמה היה ‏שהקריירה של רובי ויליאמס עומדת להסתיים.
‏...קטף פרסי בריטס, אם-טי-וי ואייבור נובלוס.
‏...יש שאומרים שמדובר בהצלחה פתאומית עצומה...
‏...ופגיע. נראה שהוא לא מצליח להימנע מ...
‏לפי התקשורת, הוא...
‏רובי. ‏-רובי.
‏- רובי ויליאמס -
‏- חלק 2: NOBODY SOMEDAY -
‏שיחות טראומה!
‏כתבנו שיר פתיחה לתוכנית. ‏-כן. שיחות טראומה!
‏"הייתי חבר בטייק ד'את ואז השמנתי נורא
‏"בשיחת הטראומה!"
‏אמורים לעשות את זה ‏רק בכניסה לגן עדן עם פיטר הקדוש.
‏ההתבוננות אחורה, על החיים.
‏יש הרבה עם מה להתמודד
‏בתחושה שמתקבלת מצפייה בעצמי במהלך השנים.
‏אני לא בטוח שזה דבר שאנשים צריכים לעשות.
‏האיש הזה, לפחות.
‏אבל,
‏נפתחה תיבת פנדורה.
‏- 1998, השקת האלבום השני -
‏שלום!
‏מהפתיחה המבטיחה,
‏"אנג'לס" קורה, והקריירה ממריאה.
‏נראה שהכול נהיה גדול יותר, מבחינה מקצועית.
‏אני בא!
‏רק רגע!
‏מצד לצד, כך.
‏הגיע הזמן ללהיט חדש שיככב במצעדים.
‏אתם מאמינים שזה הלהיט הראשון שלו ‏בראש המצעדים כאמן סולו?
‏בתקופה ההיא, הייתי מכונת כסף.
‏ואני מוצא את עצמי בסטרטוספירה ‏שמעטים התקיימו בה.
‏זה היה
‏פשוט מטורף.
‏מטורף לחלוטין.
‏והזוכה הוא
‏רובי ויליאמס!
‏"רובי ויליאמס, 'אנג'לס'!"
‏"רובי ויליאמס."
‏נראה שהיה לי את כרטיס הזהב.
‏אבל כשאדם מתפרסם, הוא נהיה "אחר".
‏אני מתחיל לפחד קצת מכל ההצלחה וממה שקורה.
‏לא יודע, זה קצת מוגזם בשלב זה.
‏במיוחד, להיות שוב מפורסם מאוד
‏ולא לדעת במי לבטוח.
‏מצחיק, כי הזיכרון האחרון שלי ‏מהתקופה שהייתי מפורסם מאוד
‏הוא להיות עצוב מאוד מהעניין.
‏אז פשוט אצטרך להתמודד
‏עם הפרסום באופן אחר הפעם.
‏אני לא מתמודד איתה היטב כרגע.
‏יש לי כמה חברים ממש טובים,
‏נראה לי, עכשיו. בעצם, אני בטוח.
‏מתחילים לתהות מה הכוונות של כל אחד ‏ולמה מישהו מסתובב איתך,
‏למה הוא בסביבתך, ‏למה הוא מקשיב לך בכזה ריכוז.
‏בן 25 וחזרתי לחיים
‏בגיל 21 התפרקתי לרסיסים
‏אבל ככה כולם, לא?
‏- 1999, צרפת -
‏בדיקת הקלטה. בודק אם המיקרופון...
‏אפילו לא חיברנו את המיקרופון.
‏מה כתוב בעיתונים? היום, עליך?
‏כתבו שאני... מה הם אמרו? ‏שאני "בעל נטייה להרס עצמי".
‏אני לא יודע אם קל לאנשים
‏להכיר אותי, להתיידד איתי, כי
‏בטבע שלי, אני
‏מתבודד.
‏כך שמי שמצליח,
‏צריך להיות אדם מיוחד.
‏אני וגאי מסתדרים כל כך טוב פה.
‏אנחנו ממש...
‏אנחנו ממש אחים ברגע הזה.
‏תוכל לעשות מוזיקה בלעדיו?
‏לא. ‏-אוקיי.
‏יש לי תרחיש מושלם,
‏שבו אני כותב שירים עם מישהו
‏שהוא אחד מחבריי הטובים ביותר, ‏אפילו החבר הכי טוב שלי. כן?
‏ואנחנו כותבים שירים נהדרים ביחד.
‏אני אוהב לכתוב לחנים ומילים.
‏עזבו אותי מללמוד ‏לנגן גיטרה או קלידים וכאלה.
‏מצטער, זה נכון לגמרי. ‏-זה נכון לגמרי, מה?
‏היינו אז בלהקה שנקראה "רובי ויליאמס".
‏והתחברנו והתאמנו לגמרי מבחינה מוזיקלית.
‏על הקלידים, מר גאי "אנג'לס" צ'יימברס.
‏היינו משוחררים כשהיינו יחד ‏ונהנינו להיות יחד.
‏רוב? עמוד שם רגע. ‏אני רוצה שתהיה לפני המטוס.
‏משוחררים בזכות תחושת ההצלחה שזכינו בה.
‏אתה נראה נפלא, יקירי.
‏אתה נראה לא רע בעצמך.
‏וזה עובד באירופה ובבריטניה.
‏זה מדהים. זה יפהפה.
‏אבל בארצות הברית לא מכירים אותי.
‏אז עכשיו אנחנו יוצאים מהשוחות אל אמריקה.
‏- 1999, סיבוב הופעות בצפון אמריקה -
‏מצוין.
‏זה משנת תשעים...
‏תשעים... ‏-ואחת?
‏...ואחת. בדיוק הצטרפתי לטייק ד'את.
‏השגתי כסף לקנות את האלבום הזה.
‏הייתי מקשיב לו בדרך, ברכבת.
‏נשמע מעולה, נכון?
‏זה הטראק הראשון? ‏-כן.
‏קניתי אותו בקסטה. כי לא היה לי כסף לדיסק.
‏וואו.
‏לא היה לי כסף לבטריות לטייפ.
‏לווקמן? ‏-לא.
‏האזנתי לזה ‏ואז נאלצתי לשיר את "דו ווט יו לייק".
‏כן. ‏-קצת מוריד.
‏אבל, מצד שני, אני פה בניו יורק, לא?
‏פה בניו יורק.
‏ניו יורק סיטי!
‏בפנטהאוז. ‏-בפנטהאוז.
‏יש עניין גדול בבריטניה
‏שבריטים נוסעים לכבוש את אמריקה.
‏בשלב הזה, בכל מקום אחר בעולם,
‏יש לי שם, יודעים מי אני.
‏וכאן באמריקה, אני שוב מתחיל.
‏אם לומר את האמת,
‏אני לא יודע כלום על אמריקה.
‏היא קצת מלחיצה אותי כי היא כל כך גדולה.
‏הייתי ממש רוצה לפרוץ פה ‏ולמכור מלא תקליטים,
‏כי זה יעצבן כמה אנשים באנגליה.
‏זו התוכנית, בעצם. זה מה שאני רוצה לעשות.
‏שלום, אמריקה.
‏תמיד רציתי להגיד את זה.
‏תודה מכל הלב על האירוח. קבלו שיר על סקס.
‏וואו, הוא קטן.
‏אני בטוח שאף אחד מכם לא יודע מי אני, ‏אז אני אסיר תודה
‏שהגעתם. אני רובי ויליאמס. זו הלהקה שלי.
‏...מספר אחת באנגליה עכשיו. ‏אואזיס חיממו אותו.
‏בוקר טוב, סן פרנסיסקו. אני רובי ויליאמס.
‏אני מאנגליה. הולך לי שם. ‏פה לא הולך לי כל כך, בינתיים.
‏ספרו לחבריכם, ספרו לשכניכם.
‏ספרו גם לאנשים שאתם לא מחבבים. ‏עשו לי טובה.
‏נדמה לי שאני משתגע קצת.
‏ישנתי רק שעתיים ביומיים האחרונים.
‏אני חושב שדבר שעשוי לבלבל אמריקאים רבים
‏הוא ההומור החצוף שלו, שהוא בריטי מאוד.
‏הרבה אמריקאים לא מתחברים לסגנון הומור כזה.
‏וגם, השירים שלו,
‏הוא יכול להגיד "כולי תוגה" ‏ובשורה הבאה, "אני כוכב בינלאומי".
‏אנחנו לא מבינים את הבדיחות על התחת שלו.
‏הם לא ידעו או הבינו שום דבר על מי שאני.
‏וזה היה מאוד לא נעים.
‏וואו. ‏-כן!
‏זה כאילו לקוח מסרט של הביטלס. מטורף.
‏רובי ויליאמס. ‏-כן, מה נשמע? הכול בסדר?
‏כמה שתית כבר? ‏-לא שתיתי...
‏לא שתית כלום? ‏-לא שתיתי כלום.
‏אני לא שותה כבר הרבה זמן. ‏-נכיר לו את החתיכות של יגר.
‏לשדך אותו לחתיכות של יגרמייסטר.
‏תאמין לי...
‏הוא אלכוהוליסט בשיקום. עזוב אותו.
‏היית צריך... אז זה לא רעיון טוב.
‏כן, הרגשתי
‏שזה עצום ובלתי אפשרי.
‏מוכן?
‏אני תמיד פאקינג מוכן, אחותי. ‏אני תמיד דולק. אני רק...
‏יש איזה בחור
‏צפון אנגלי בקטע מוגזם
‏שמתנהג כמו בחור מצפון אנגליה.
‏התחלנו.
‏יש לך קלאס.
‏ויש איזה נתק.
‏נראה שאני קצת כעוס.
‏רובי ויליאמס נמצא איתנו. מה שלומך?
‏מצוין ממש.
‏באמת.
‏שיר שטחנו לו את הצורה לפני כמה שנים ‏היה "איי וונט יו באק",
‏שיר שכתבת עם טייק ד'את, שהוא שיר מצוין.
‏אני מקווה שזה שלב בחייך שכבר נגמר?
‏זה שלב בחיי שללא ספר כבר נגמר.
‏בכל פעם שמזכירים את זה, חתיכה ממני מתה.
‏זה נחמד כי זה תרפויטי מאוד,
‏שאתם מזכירים לי את זה מדי פעם.
‏כן. הייתי חבר בטייק ד'את. כבר לא.
‏ללא ספק מנית את הנקודות החשובות בנושא. ‏ספר לנו על הדיסק החדש.
‏מה קורה עם זה? ‏-הדיסק החדש הוא אסופה של שירי פופ.
‏כתבתי אותו במו ידיי, עם חברי הטוב,
‏מר גאי צ'יימברס.
‏ולא הייתי במצב טוב.
‏זה היה מתיש.
‏אל תפחיד את המקומיים. ‏-לא אפחיד.
‏טוב. קלטו את זה.
‏רובי, חשבתי שאתה כוכב פופ טוב,
‏אבל מתברר שאתה בחור גרוע מאוד.
‏תראה אותם.
‏הם אפילו מדברים.
‏תראו אותם מדברים.
‏אנחנו נחמדים אליך.
‏שלום! ‏-שלום!
‏רואים? ‏-אנחנו קנדים נחמדים מאוד.
‏כאילו הם יודעים דברים.
‏עד הסוף! ‏-רובי!
‏רובי, אני נותנת לך את ידי!
‏אני איכנס אם לא תזיזו את כל מה שבצד עכשיו!
‏אני מצטערת.
‏לא הייתי הכי נחמד למעריצות ההן.
‏אני מניח שנהיים קצת אדישים ל...
‏נהיים קצת אדישים לזה.
‏היה עומס יתר של
‏"קח, קח, קח", בכל מקום.
‏כאילו פחדתי.
‏הייתי מתעורר בתחושה מבשרת רעות וחרדה.
‏נהגתי לשתות ולעשות סמים
‏כי זה עזר לי לא להרגיש כך.
‏כשמוותרים על זה,
‏ה "הכול" גואה, כל מה שהדחקת,
‏ועכשיו זה מודחק אצלי שנים.
‏אני מדוכא.
‏אני לא כשיר רגשית.
‏האדם שהוכרז כגמור בגיל 22...
‏- 1999, חזרות למופע באירלנד -
‏רובי ויליאמס הדהים את כל מבקריו,
‏ומן הסתם הרתיח את חברי להקתו לשעבר,
‏כשהיה לכוכב הפופ בה "א הידיעה כרגע.
‏הוא יופיע בסליין קאסל מחר, ‏ואם להסתמך על הופעתו האחרונה שם,
‏יום נהדר מצפה ל-80 אלף אנשים בערך שיירדו
‏אל העיירה הקטנה במחוז מית' לצפות בהופעה.
‏חשבתי שזה היה מחורבן!
‏יותר טוב.
‏ההופעה בסליין בעוד שלושה ימים, ו...
‏אני ממש חושש.
‏היית הרבה בארה "ב השנה. ‏זו ההופעה הרצינית הראשונה בבריטניה.
‏מה למדת מאמריקה? והאם אתה מתרגש מאוד?
‏אם אני מתרגש מאוד? ‏-כן.
‏אני שרוי בדיכאון מר בחמשת השבועות האחרונים
‏ויצאתי ממנו בשבוע שעבר.
‏כך שאני לא מתרגש במיוחד כרגע, אבל...
‏יופי, נכון? יופי לך.
‏אבל אני עובד. אני כאן ואני עובד.
‏אני רוצה ליהנות מההופעה בסליין, ‏אבל גם ממש חושש ממנה.
‏אני חושש מכל דבר כרגע. ‏-למה אתה חושש?
‏למה אני חושש? ‏-אתה מופיע מעולה.
‏אתה מככב. ‏-כן, אני יודע. העניין...
‏שכבתי במיטה ודאגתי בשבוע שעבר.
‏לא הייתי מוכן לצאת מהמיטה. ‏אני לא יודע למה אני חושש.
‏הביטחון שלי התפוגג,
‏והעבודה שלי תלויה בביטחון.
‏גאי, רוצה להצטרף?
‏ממסע ההופעות בארצות הברית, מה למדתם?
‏שמצפה לנו המון עבודה.
‏שיש לנו המון עבודה, וזה לא מזיז לי במיוחד.
‏אמריקה לא מזיזה לך?
‏שום דבר לא.
‏איך אתה מתמודד עם זה?
‏לא יודע.
‏איך אני מתמודד עם זה?
‏פשוט מנסה להיות חבר.
‏מנסה להיות... ‏-איזה תשובה מעאפנה.
‏מנסה להיות חבר שלו. זה מה שאני יכול לעשות.
‏מועיל לתהליך היצירה שרוב נהיה...
‏רואים שגאי דואג לי. הוא חושש לשלומי.
‏עם זאת, זה דבר שעלול לבלבל אנשים.
‏כלומר, הוא לא מנוסה
‏בדיכאון כזה.
‏אז נראה לי שזה מבלבל אותו.
‏קיוויתי לשמוע משהו חיובי יותר.
‏לא, זה לא יקרה. ‏-רק בעניין סליין.
‏מצטער. ‏-שנעשה את זה שוב?
‏רוצה שנעשה את זה ממש שמח עכשיו? ‏-לא, רק שיהיה אמיתי.
‏אוקיי. ‏-מבין אותי?
‏אתה מצפה להופעה בסליין? ‏-לגמרי!
‏יהיו שם 80 אלף איש. ההופעה הכי גדולה בחיי.
‏זו תהיה חוויה נפלאה. אני רק מקווה ומתפלל
‏שהיא תהיה מספיק טובה משני הצדדים. ‏מהצד שלי ומהצד שלהם.
‏זה אירוע עצום,
‏והוא חייב להיות מוצלח.
‏אובחנתי כסובל מדיכאון
‏מוקדם מאוד, בגיל 22 או 23.
‏במרחק שלושה ק "מ ואלה ההסעות.
‏וואו.
‏אבל אנשים בשלב זה
‏עדיין חשבו שאם דברים טובים קורים לך,
‏ואתה מצליח,
‏למה להיות בדיכאון?
‏בהצלחה בהופעה, רובי! ‏-תודה, אחי.
‏נאלצתי לעלות לבמה מול אלפי אנשים,
‏בהרגשה שאני בקומה 100,
‏החדר עולה באש...
‏וצריך לבחור אם להישאר בחדר ולמות בשרפה
‏או לקפוץ מהחלון אל מותך.
‏זה עד כדי כך מלחיץ.
‏רובי!
‏היי, מותק.
‏תיכנסי!
‏אפשר? ‏-כן.
‏לרגע. בואי. נתכרבל.
‏מי זה? ‏-זה אני.
‏אלוהים!
‏"אני רק רוצה להרגיש כך
‏"כמו עוף חול מבין הלהבות
‏"כן"
‏אני חושב שקלעתי לתו! מעולה!
‏כמובן אסור לי לקלל. ‏אני לא יכול להגיד "שיט" או "פאק"
‏או משהו כזה, כי זה משודר בטלוויזיה. ‏אבל לכם מותר!
‏אני לא חושב שאת צריכה לצפות בזה.
‏אני צריכה להישאר.
‏לא נכון.
‏ואני חושב שצריך להכניס לספר השיאים של גינס
‏את סשן הקללות הקולקטיבי הכי גדול אי פעם.
‏דברים של גדולים. צאי, מתוקה.
‏מצטער. הייתי רוצה שתוכלי לראות את כל זה ‏ושתהיי איתי,
‏אבל זה לא לגילך.
‏אחת, שתיים, שלוש...
‏פאק!
‏כן! מצוין!
‏מתחילים עוד שלוש שניות.
‏ומצלמים.
‏בתור התחלה, ‏אני חושב שכדאי שתגיד איפה ומתי זה מתרחש.
‏השעה שש ועשרה בכמה באפריל?
‏ה-12. ‏-ב-12 באפריל.
‏שנת 2000.
‏באולפני הוק אנד.
‏אני מקליט תקליט.
‏זה היה אמוציונלי. כזה, "אוי, אני עצוב".
‏"אני זקוק לאהבה."
‏או, "אני בודד".
‏אבל בקטע שמח!
‏עם זאת, הסינגל הראשון שייצא מהאלבום
‏כל כך מסחרי שזה מפחיד אותי.
‏אני לא יודע למה זה אמור להפחיד אותי. ‏זה אף פעם לא הפחיד אותי. אבל...
‏אני ממש מתקשה עם המילים, בתור שיר מסיבות.
‏ואני לא בטוח אם להוציא אותו ראשון,
‏או לשחרר שיר אחר קודם
‏שהוא יותר אמין, אם תרצו.
‏במה לבחור, בכסף או באמינות?
‏בשלב הזה, אנחנו מפיקים אלבום בשנה.
‏ואני צריך להתמודד נפשית עם השאלה
‏מהו ומיהו רובי ויליאמס.
‏אני באמת צריך לעשות את זה למחייתי?
‏אז אתה רוצה לשיר את זה? ‏-מה זה?
‏זה "רוק דיג'יי". ‏-מה אשיר? אין לי מילים.
‏אז תכתוב מילים. ‏-בסדר.
‏אפשר להשתמש במילה "חרא" בשיר?
‏לא, נראה לי עדיף שלא.
‏אני לא אוהב את ‏"כשאפגוש את אימא שלך אהיה מנומס".
‏אוקיי.
‏השיר "רוק דיג'יי" לא הושלם במשך 12 חודשים,
‏כי הוא חביב כזה,
‏"תרגישו בבית"
‏"תרימו ידיים אם אתם איתו ‏אצליח להשתחרר?"
‏"תרימו ידיים." ‏- "תרימו..."
‏ויש בתוכי קול שאומר,
‏"לא. עשיתי את זה".
‏בטח כתבתי את המילים לשיר הזה
‏איזה עשרים פעם?
‏"אפשר"
‏בא לי לכתוב איזה "קארמה פוליס".
‏ואני כותב את "קארמה קמיליון".
‏"אני במועדון לילה, מהחזה שלך רווה נחת
‏"הבנות בהיי, והבנים מסטולים מהתחת
‏"תרימו ידיים אם אתם לא איתו
‏"אצליח להשתחרר?
‏"ועוד איך!
‏"יש לי..."
‏אבל זו הייתה הצלחה אדירה.
‏"יש לי כישרון, אשחיל לתוך השער
‏"זמן להזיז את הגוף
‏"אני לא רוצה לרקוד, דיג'יי
‏"אבל את מעיפה אותי
‏"מתי תפסיקי, דיג'יי?
‏"כי אין מצב לישון ככה"
‏ההצלחה האדירה הזאת,
‏אני מניח, היא הסחת דעת גדולה.
‏אבל היא לא מרפאת שום דבר.
‏היה קשה מאוד להתעורר כל יום בראש שלי.
‏יש ביטחון בהצלחה.
‏אם תיקחו אותה,
‏"מי האיש הזה?"
‏"מה הוא אומר?"
‏עכשיו הרגשתי
‏שאני נותן יותר מעצמי.
‏עד לנקודה שבה אתה כבר לא מזהה את עצמך.
‏נזקקתי להפסקה ב...
‏בפעילות המבצעית
‏בין הצדדים המנוגדים בראש שלי.
‏- 2000, חופשה בים התיכון -
‏אלה אנחנו!
‏ברוכים הבאים לווילה. ‏-היי.
‏שלום. ‏-שלום.
‏כוכב הרוק הגמור, מתעורר. ‏אתה נראה גמור לגמרי הבוקר.
‏כן? ‏-כן.
‏אני יוצא לחופשה עם גאי,
‏עם אמה, אשתו של גאי, וג'רי האליוול,
‏ג'ינג'ר ספייס מהספייס גירלז.
‏הייתם שובבים מאוד.
‏שובבים מאוד.
‏ועד שתתנהגו יפה, אתם צריכים להיות בסירה.
‏זו הייתה מערכת יחסים מבלבלת מאוד,
‏כי היא בת, ואני בן.
‏אנחנו חברים קרובים
‏שמנסים לפתור את הבלגן של העבר.
‏הסירה הזאת הייתה מאתגרת.
‏קדימה, גאי.
‏מצלמים אותנו, ברגע זה.
‏תעשה את זה וזהו, אחי.
‏זה בגובה של המקפצה העליונה.
‏לאן הוא נעלם? הנה הוא.
‏שלום!
‏שלום.
‏מערכת היחסים שלנו מתחילה ‏כשאני ב "אלכוהוליסטים אנונימיים".
‏אומרים לא להתחיל מערכת יחסים ‏בשנה הראשונה, וזה מובן לי.
‏אני לא יכול לדאוג לקקטוס, ‏בטח לא לאדם נוסף.
‏אתה יכול לדמיין אותי בעור נמר? ‏-כן.
‏זול אבל... ‏- "זול"?
‏תחילת אייטיז. ‏-אז מתאים לי בול?
‏לא. ‏-תודה.
‏תחילת אייטיז. ‏-אני יכולה להיות זולה.
‏היה לי מאוד נוח איתה.
‏הייתה מידה
‏של קלילות.
‏הסתדרנו ממש מעולה. היה כיף.
‏היינו כנופיה קטנה
‏שחלקה רגע קסום מאוד.
‏במקום קסום.
‏שלום. ‏-שלום.
‏אני רג'. זה פיטר. ‏-פיטר.
‏פיטר. שלום.
‏אנחנו בחופשה כאן בקוסטה בראווה!
‏אנחנו... איזו מוזיקה אנחנו אוהבים?
‏אנחנו אוהבים... את הוונגה בויז.
‏אוהבים את הוונגה בויז.
‏וגם, אני אוהב את...
‏השיר החדש של ויקטוריה בקהאם.
‏מה אתה אומר? ‏-כן!
‏כי... ‏- "השיר הזה יעניש אותך."
‏התספורת שלי תעניש אותך! ‏-התספורת שלי תעניש אותך.
‏זו לא אמנות?
‏עם המוזיקה הנכונה זה יכול להצטייר כאמנות.
‏נשים את זה מאחורה אחר כך.
‏ספר לנו מה אתה עושה, גאי.
‏אני כותב שירים. עם רוברט.
‏אתם מתווכחים לפעמים?
‏נניח, על שורה בשיר? על ה "א הידיעה? ‏-לא.
‏לא? ‏-לא במיוחד על שירים, נכון?
‏לא. ‏-לא?
‏לא, היו לנו כמה רגעים לא נעימים.
‏זה טוב. ‏-חוץ מ...
‏לא באמת.
‏איבדת את הסבלנות אליי כמה פעמים. כן!
‏זה טוב כי זה מנפה... ‏איך הוא איבד את הסבלנות כלפיך?
‏לא איבדתי סבלנות כלפיו. אני כן אאבד...
‏איך הוא איבד אותה כלפיך?
‏זה היה בגלל איזו שטות באלבום השני.
‏כן.
‏הגיטריסט, פיל... ‏-כן.
‏...כתב שיר עם רוב.
‏והוא...
‏הוא חשב... ‏השיר היה מיועד להיכנס לאלבום השני.
‏בסוף לא הקלטנו את השיר.
‏אני לא זוכר את זה. הייתי מחוק.
‏ופיל התלונן שרובי...
‏הוא אמר שמישהו אחר משתלט לך על האלבום.
‏באמת?
‏שזה כבר לא האלבום שלך. סכסך קצת, איך לומר.
‏ותוך רגע, הוא התקשר...
‏באמת? אז הוא התרגז נורא?
‏כן, כי הוא חשב שאני מתעלם מאיזה שיר.
‏זה לא היה נכון. פשוט לא הגעתי אליו.
‏ומה קרה לשיר? גנזת אותו, נכון?
‏זה הבי-סייד של "רוק דיג'יי". ‏-אז ספר לנו, גאי...
‏זה היה בי-סייד, אבל... ‏-בי-סייד של מה?
‏של הסינגל החדש. ‏- "רוק דיג'יי"?
‏עכשיו... עכשיו אוגוסט, אגב.
‏נכון, אפשר... ‏-שנת 2000.
‏יש לך סיבות לחגוג. לכן השמפניה.
‏שני דברים. יום נישואין ומה עוד?
‏יש לנו סינגל במקום הראשון. ‏-כמה נמכרו?
‏אני לא יודע.
‏מאתיים אלף. ‏-מאתיים אלף.
‏"אהיה אדם רגיל יום אחד
‏"אהיה אדם רגיל יום אחד"
‏וזה נהדר!
‏"אהיה אדם רגיל
‏"יום אחד
‏"אקח את הטירה ואת האי שלי
‏"אעיף אותם לכל הרוחות
‏"אני רוצה להיות אדם רגיל
‏"נמאס לי להיות 'מישהו'
‏"הייתי חולם שאני נפטר מזה
‏"לא רוצה להיות 'מישהו'
‏"טוב לי להיות אדם רגיל
‏"אהיה אדם רגיל יום אחד
‏"אהיה אדם רגיל יום אחד"
‏זה היה אש. ‏-בויאקה!
‏"אבל עכשיו, אני גאון משוגע"
‏ואז זה מתחיל...
‏"אבל עכשיו, אני גאון משוגע"
‏"עם זין ענק!"
‏"ווילה בדרום צרפת"
‏טוב לך פה? ‏-כן.
‏פעם ראשונה בצילומים שראינו אותך מאושר?
‏כן. בכל הצילומים.
‏טוב, אז לגבי שם השיר?
‏כן.
‏"אהיה אדם רגיל יום אחד." ‏-כן?
‏זה מה שאתה רוצה?
‏מה עומד מאחורי זה?
‏אל תחשוב על זה. מה אתה מרגיש בעניין?
‏אני מטפס במעלה הר.
‏כן.
‏בדרום צרפת.
‏השמש זורחת. ‏-כן.
‏זו שאלה רצינית, באמת. ‏-טוב, זה שיר רציני...
‏השיר עוד לא גמור בכלל. ‏-אנחנו לא יודעים במה הוא עוסק.
‏אתה לא חושב במה הוא עוסק לפני שאתה מתחיל?
‏לא במיוחד. ‏-לא.
‏לא.
‏לגמרי היה לו נושא כשרק התחלתי לכתוב אותו,
‏אבל הוא השתנה.
‏אני עוד לא יודע איפה הוא מסתיים. ‏אנחנו לא יודעים.
‏אתה נהנה, גאי? ‏-אני נהנה מאוד.
‏אתה נהנה, רוברט? ‏-אני נהנה מאוד.
‏כן? יש איתנו שומרי ראש.
‏את מוכנה לשים חגורת בטיחות בבקשה, ג'רי? ‏-למה?
‏גאי
‏מלחיץ אותך?
‏מה איתך? ‏-אני אצא ואיכנס לוואן.
‏כן?
‏אל תהיה נמושה. אני ישבתי מאחור בלי חגורה...
‏זה עניינך. ‏-טוב.
‏אדון זהירות. יפה לך.
‏כולנו הרגשנו באותו האופן זה כלפי זה. ‏חיבבנו מאוד זה את זה.
‏חיבבתי מאוד את ג'רי. חיבבתי את גאי. ‏הבנתי אותם. הם הבינו אותי.
‏היה לי נוח מאוד שם במחיצתם.
‏אתה חושב לפעמים שמוזיקה ‏היא נבואה שמגשימה את עצמה?
‏כן.
‏למה את מתכוונת? באיזה אופן?
‏לשיר איך אני אהיה...
‏אדם רגיל יום אחד.
‏זה מה שהוא רוצה. במובנים מסוימים. ‏-כן.
‏לחזור לאנונימיות.
‏ב "אדם רגיל" הכוונה
‏לא לחיות...
‏אורח חיים כזה?
‏לא, הוא רוצה את אורח החיים. ‏-אבל לא להיות מפורסם.
‏לא. הוא רוצה את הפרסום. והוא רוצה להיות...
‏אני חושב שבמונח "אדם רגיל" ‏הוא מתכוון לאדם נשוי באושר.
‏אישה, שני ילדים.
‏משהו כזה... ‏-אדם מן היישוב?
‏כן. ‏-הוא רוצה להיות אדם מן היישוב.
‏הוא רוצה להיות "נורמלי".
‏הוא די סטרייטי מבחינות מסוימות. ‏-למצוא שקט.
‏כן. ‏-שלווה, שזה מה שכולנו רוצים.
‏הדברים שחיי החדשים והמקצוע שלי מאפשרים לי...
‏היתרונות אדירים, זה ברור.
‏אבל יש עדיין מישהו שמבקש נורמליות.
‏זה לא נורמלי.
‏שום דבר מזה נורמלי.
‏ג'רי.
‏החבורה האנגלית!
‏הארדקור. ג'רי.
‏עכשיו אי אפשר לחזור ולשנות את מה שעשית.
‏לחיים, אחי.
‏תיכנס.
‏זהירות.
‏בסדר. להתראות.
‏היא נכנסת לפה? ‏-לא, אני אשב מאחור.
‏אנעל את הדלת שלך.
‏אוקיי.
‏איזה גן חיות. ‏-איזה גן חיות.
‏אני לא יכול להיות אדם רגיל, כי...
‏אני "מישהו".
‏אני מניח שזה כרוך בהשלמה עם כך
‏שהחיים הנורמליים
‏התנפצו.
‏יש פה עדיין אנשים.
‏- 2000, סומרסט, אנגליה -
‏אצא פה. נעשה את זה כאן.
‏נחמד בחוץ, לא? ‏-כן.
‏אמרתי שאכתוב שיר לג'רי, האמת.
‏על כל מה שקרה בחופשה.
‏אוקיי.
‏"היית שם, בחלום הקיץ
‏"ענית על כל צרכיי"
‏זה טוב.
‏"ואני מקווה שתמצאי את החופש שלך
‏"לנצח" ‏-זה מעולה.
‏זה מעולה.
‏תכתוב את זה. ‏- "היית שם, בחלום הקיץ
‏"ענית על כל צרכיי."
‏זה נכון. נכון?
‏"היית שם, בחלום הקיץ" זה נחמד מאוד.
‏הידידות שלי עם
‏ג'ינג'ר הייתה חשובה לי מאוד.
‏בתקופה שלא היו לי שום
‏מערכות יחסים שבהן הרגשתי
‏נוח לגמרי.
‏אבל לאן שלא הלכנו,
‏פפראצי חיכו לנו לפני שהגענו.
‏ורגעים מאוד פרטיים, אישיים...
‏היו לנחלת הכלל.
‏ונדהמנו לחלוטין, שדבר כזה יכול לקרות.
‏נתקלתי בבחור, צלם פפראצי.
‏הוא אמר לי שג'רי עושה את זה.
‏אני לרגע לא חושב שזה נכון,
‏אבל אז האמנתי שכן.
‏זה רק מוכיח מה חיים באור הזרקורים
‏יכולים לעולל לנפש שלך, ‏כשאתה לא יכול לבטוח באיש.
‏וזה הרס, במובן מסוים, את הזיכרון
‏של חלק כל כך חשוב בחיי ואירוע כל כך משמח.
‏כותרת ענק בעיתון, "הוא מאוהב בג'רי".
‏נסעתם לחופשה, כמובן,
‏אחרי ההופעה האחרונה, כדי להתרחק מהכול.
‏כשבעקבותיכם כ-300 צלמי פפארצי, נכון?
‏כן. נכון.
‏אבל זה נחמד, כי חסכנו הוצאות צילום בחופשה.
‏הצהובונים פשוט ידעו הכול.
‏מה עושה המסוק? נראה לך שהוא של התקשורת?
‏אתה פשוט לא יודע איפה הם.
‏אתה לא יודע איזה רגע הם מנציחים.
‏- רובי זעפני -
‏- רובי מתנהג כילד מפונק במלון פאר -
‏דרק, זה רובי ויליאמס.
‏שמע, קיבלתי עכשיו את העיתון של אתמול,
‏וחשבתי שזה מאוד לא הוגן. ‏אני יכול להסביר לך כמה דברים?
‏יצאתי להפלגה. חזרתי.
‏יושב משמאלי, ליד המלון שלי, צלם פפראצי,
‏שלא שם זין על הפרטיות שלי.
‏ברור שזה "זעוף"
‏שניגשתי אליו ואמרתי לו מה אני חושב עליו.
‏האדם היחיד שהייתי זעוף מולו היה האיש שניגש
‏לצלם אותי.
‏אתה לא מדבר איתם. זה חסר תועלת.
‏אתה מדבר איתם, זה חסר תועלת.
‏אתה רוצה לשחרר את הפרטיות שאתה בוחר לשחרר.
‏אתה לא רוצה שהפרטיות תילקח ממך.
‏אתה מרגיש כמו מטרה נייחת.
‏ואין איפה להתחבא.
‏אתה מתעורר בבוקר, מסיט את הווילון... פלאש.
‏זו תעשייה שהייתה מצותתת לטלפונים.
‏אנשים, במרחק 800 מטר, מתחבאים בשיחים.
‏מכוניות עמוסות עוקבות אחריי לכל מקום.
‏טוב?
‏אתה רוצה להסביר בקצרה איפה אנחנו?
‏אם אני רוצה להסביר איפה אני? ‏איפה אנחנו? כאילו, רוחנית, או...
‏כן, רוחנית. לא, פיזית.
‏פיזית, אנחנו בחצר האחורית שלי בלוס אנג'לס.
‏- 2002, לוס אנג'לס -
‏נסעתי ללוס אנג'לס כדי להתרחק מהצהובונים.
‏זו הייתה ברכה.
‏הבנתי מהר מאוד
‏שהדבר שהזדקקתי לו מאמריקה,
‏לא היה לפרוץ שם,
‏אלא לרפא אותי.
‏אף אחד לא מכיר אותי פה.
‏אני מדליק את הטלוויזיה ולא מזכירים אותי.
‏האדם הבוגר השתלט על המכונית שנסעה.
‏ואמר, "זה בטח יציל את חייך.
‏"בוא נעבור ללוס אנג'לס, ניהנה מאנונימיות",
‏וזה מה שבחרתי לעשות.
‏בתחילת השנה נמאס לי מכל מה שהוא "רובי".
‏התכוונת לפרק את "רובי ויליאמס"?
‏כן, אבל היינו יחד יותר זמן מהביטלס.
‏באלבום הזה, הייתי יחד יותר זמן מהביטלס.
‏"זה מטריף אותי אבל
‏"לא השתניתי בכלל
‏"בכלל
‏"בכלל"
‏הבנתם את הקטע.
‏אני חושב שבעיקרון ‏רציתי לעשות משהו אחר, מוזיקלית.
‏כבר לא נהניתי
‏מהסידור שהיה לי עם גאי.
‏אז, תוכל להתחיל ולספר לי
‏מי אתה? מה לכל הרוחות אתה עושה פה?
‏שמי גאי צ'יימברס,
‏ואני מקליט את האלבום החמישי ‏של רובי ויליאמס.
‏איך יחסי העבודה ביניכם?
‏אני חושב שזה קשה, כשאני נמצא בלונדון
‏והוא כאן,
‏ויש בינינו הרבה ים.
‏קשה לדעת איפה הוא עכשיו.
‏קשה לתקשר איתו בימים אלה.
‏"אני מתפלל שכשארד את תישני"
‏זה התחיל כשכתבתי את "קאם אנדאן",
‏וידעתי שזה אחלה שיר.
‏הוא ממשיך עוד. עוד קצת.
‏אני חושב שהוא עדיין טוב כשהוא איטי.
‏אוקיי.
‏השמעתי לגאי, והוא אומר, "הוא לא כזה טוב".
‏חשבתי, "יש לנו בעיה. זו בעיה".
‏אני לא בטוח לגבי המילים ב "מידל אייט".
‏באמת? ‏-כן.
‏למה? ‏- "יש אהבה..."
‏אנחנו לא יכולים לשנות אותן, אחי. ‏-אנחנו יכולים!
‏הקלטנו מקהלת גוספל מחורבנת.
‏באמת? ‏-כלומר, אנחנו יכולים.
‏נצטרך להביא את המקהלה ללוס אנג'לס.
‏הוצאה אדירה.
‏היית צריך לשאול אותי! ‏-מה לשאול?
‏"מה שלומך?"
‏לעיתים קרובות.
‏אני אצטרך לחיות עם זה, כנראה.
‏זה רק האלבום שלי. ‏הוא רק יישאר עד אחרית הימים.
‏אחשוב, "אם רק היינו
‏"מדברים קצת יותר
‏"אחד עם השני".
‏שנקליט עוד טייק?
‏כשמקימים להקה, אתם כנופיה,
‏בקטע של אתם נגד העולם.
‏אבל הכימיה מתפוגגת.
‏הייתה לי פגישה עם גאי ואמרתי, "שמע,
‏"אני רוצה שתצטרף אליי ‏למסע ההופעות, כאות תודה.
‏"אבל זה האלבום האחרון שנקליט יחד".
‏והוא נטרף.
‏ועכשיו יש גאי אחר.
‏אולי יש גם אני אחר.
‏אוקיי. ‏-מה תרצה שאעשה?
‏מה? ‏-מה אתה רוצה שאעשה?
‏חשבתי שתעשה קולות בשיר "פיל".
‏ואז נעשה את שיר שלוש. איך אתה...
‏לך תזדיין!
‏אני בטוח שגאי חשב לעצמו, ‏"אנחנו להקה בשם 'רובי ויליאמס'."
‏נזקקתי לשליטה מלאה.
‏ככל הניתן.
‏גאי פנה אליי ואמר,
‏"אתה יודע,
‏"אולי תשיר את זה שוב,
‏"ואז נערוך את זה, ונעשה את המיטב
‏"עם מה שיש לך".
‏תרגום... ‏- "מה שיש לנו."
‏כן. "אולי תשיר את זה שוב, ואז נערוך את זה,
‏"ונראה אם אפשר לעשות מזה טראק שירה ראוי.
‏"אבל אם לומר את האמת, רוב, ‏אי אפשר להבריק חתיכת חרא."
‏זו הפרשנות שלך. ‏-מה הפרשנות שלך, דייב?
‏אני לא מתערב.
‏כן? ‏-לגמרי.
‏"אי אפשר להבריק חתיכת חרא, רוב. ‏למרבה הצער."
‏"אני חלאה
‏"אהוב את בנך"
‏"תערוך את זה, חתיכת בן זונה!
‏נראה אם תצליח לעשות את המיטב עם זה!
‏הייתי אומר, באופן לא מודע, ‏אם משהו לא שבור, לא צריך לתקן.
‏אני צריך לעצבן אותך יותר!
‏היי! זה אני באולפן השירה! ‏לעולם לא תראו את זה שוב!
‏מקווה מאוד שלא. ‏-חוויה של פעם בחיים.
‏אוקיי.
‏גמרתי איתו.
‏כן, גמרתי איתו.
‏רובי ויליאמס לא מרחיב לגבי הטענות
‏שהוא נפרד משותפו הראשי לכתיבה.
‏גאי צ'יימברס, שעבד על להיטים ‏דוגמת "אנג'לס" ו "רוק דיג'יי".
‏דיברנו איתו אתמול בלילה.
‏אימא שלי אומרת, ‏"אם אין לך משהו נחמד לומר על מישהו,
‏"לך לעיתון רב תפוצה".
‏אני מאחל לגאי הצלחה רבה.
‏אני לא אומר את זה בסרקסטיות. ‏אני מת עליו. אני מדבר בכנות.
‏להתראות אחר כך. ‏-רובי!
‏קבלו איתי עכשיו את רובי ויליאמס.
‏שלום.
‏אתה חושש מהתקופה אחרי גאי צ'יימברס,
‏לכתוב לבד שירים, או להקליט עם מישהו אחר?
‏השותפות שלי עם גאי, לצערי, בעתיד הקרוב,
‏הגיעה לקיצה,
‏מסיבות שאני מעדיף לא לפרט לפני הנוכחים.
‏עוד דבר שקרה בסיפור הזה של גאי צ'יימברס,
‏הוא שבגלל שאני רובי ויליאמס, ‏שהיה בטייק ד'את,
‏לא מייחסים לי קרדיט על שום דבר.
‏אנשים מניחים מייד
‏שרוב העבודה נעשית על ידי אחרים.
‏שמי רובי ויליאמס. ‏אני כותב מילים. אני כותב מלודיות.
‏את כולן. ולפעמים אני גם מלחין.
‏זה עצבן אותי מאוד.
‏אין שום עצבות.
‏מה קרה אחר כך?
‏גאי לא השתתף במסע ההופעות שהבטחתי לו.
‏שום דבר או אף אחד לא עיכב אותי, לראשונה.
‏אבל
‏משהו נסדק.
‏נשבר.
‏אתה יודע מה מצפה לך?
‏ההתמוטטות
‏החמורה
‏שלי, כאדם.
‏זה מקליט?
‏תרגום כתוביות: תמר בן יהודה