Takže Robe?
Dnes jsem přišel, abych ti dal tohle.
Obávám se, že není vinylová, ale poslali všechny.
- Díky moc. - Není vůbec zač.
Gratuluju.
- Je to tak. Vyhrál jsi. - Děkuji moc.
Andy.
Věříš tomu, co se děje?
Nevím.
Fakt nevím. Jsem na rozpacích.
Jsem teď fakt šťastný.
A příští rok to budu celé dělat znova a po celém světě.
Jo.
A je mi prostě 24.
Je mi 24.
Před rokem to vypadalo, že je Robbieho kariéra u konce.
...pokořil BRIT Awards, MTV Awards a Ivor Novellos.
...říká se, že je šíleně úspěšný...
...a zranitelný. Nedokáže se vymanit z...
Podle tisku je...
- Robbie. - Robbie.
ROBBIE WILLIAMS
DRUHÁ ČÁST: ZASE NORMÁLNÍ
Pobírání traumat!
- Máme úvodní píseň. - Probírání traumat!
Byl jsem v Take That a byl ze mě macek.
Probírání traumat!
Tohle se má dělat až u perlové brány se svatým Petrem.
Ohlížet se v životě zpět.
Je v tom ještě mnohé,
co musím zpracovat, jak se vidím v průběhu let.
Nevím, jestli by se to mělo dělat.
Jestli bych měl.
Ale víte co,
už jsme otevřeli Pandořinu skříňku.
1998 VYDÁNÍ DRUHÉHO ALBA
Ahoj!
Od slibného začátku,
kdy se stalo „Angels“, se kariéra rozjela.
Zdá se, že se všechno profesně zvětšuje.
Je to tu!
Jen vteřinku!
Ze strany na stranu!
Je čas na úplně nové první místo.
Věříte, že je první v jeho sólo kariéře?
Tehdy jsem vyprodával haly.
Byl jsem v takových výškách, kde už byl málokdo.
Bylo to
neuvěřitelný.
Naprosto neuvěřitelný.
A vítězem je
Robbie Williams!
„Robbie Williams! ‚Angels!‘“
„Robbie Williams!“
Zdálo se, že jsem vyhrál loterii.
Když se stanete slavnými, jste najednou jiní.
Trochu se bojím toho, co se děje, a všeho toho úspěchu.
Nevím. Je toho teď trochu moc.
Když jsem znova opravdu slavný
a nevím, komu mám věřit.
Je to divné, když jsem byl slavný minule,
tak jsem byl zároveň hodně smutný.
Tentokrát se snažím
tu slávu zvládnout jinak.
A teď to zrovna moc nezvládám.
Mám pár dobrých přátel.
Myslím, že... Vím to.
Člověk pochybuje o úmyslech všech ostatních, proč jsou s tebou,
proč tady jsou, proč tak soustředěně poslouchají. Chápete.
Dvacet pět a já ožívám,
dvacet jedna a já se vzdám,
ale to každý...
1999 FRANCIE
Zkušební nahrávka. Zkouším mikrofon...
Ani ho nemáme zapojený.
Co dneska psali? O tobě?
Říkali, že jsem... Jak to říkali? „Sebedestruktivní“.
Nevím, jak je to pro ostatní těžké
mě poznat a spřátelit se,
protože instinktivně jsem
samotář.
Ti, kteří to zvládnou,
musí být zvláštní typ člověka.
Jo, tady s Guyem fakt hezky vycházíme.
Víte, jsme opravdu...
Jsme tady opravdu bratři.
Zvládl byste dělat hudbu bez něj?
- Ne. - Fajn.
Mám dokonalý plán,
ve kterém píšu písně s někým,
kdo je můj možná nejlepší přítel. Chápete?
A píšeme spolu skvělé písně.
Víte, já rád skládám melodie a texty.
Ale nemůžete po mně chtít, abych hrál na kytaru, klávesy nebo co.
- Pardon. To je pravda. - To je pravda, ne?
V té době jsme byli v kapele jménem Robbie Williams.
Hudebně jsme se perfektně propojili.
U kláves je pan Guy „Angels“ Chambers.
Byli jsme ve společnosti toho druhého uvolnění, byli jsme spolu rádi.
Robe? Stoupni si támhle. Ať jsi před tím letadlem.
Osvobozeni pocitem úspěchu, který jsme měli.
Vypadáš nádherně, zlato.
Ty taky nevypadáš nejhůř.
V Evropě a Spojeném království to fungovalo.
To je krása. Nádhera.
Ale ve Státech mě nikdo nezná.
Tak vyrážíme směr Amerika.
1999 TURNÉ PO SEVERNÍ AMERICE
Skvělé.
Tohle je rok devadesát...
- Devadesát... - 91?
...jedna. Když jsem přišel do Take That.
- Koupil jsem si to za výplatu. - Jo?
Poslouchal jsem to po cestě vlakem.
Zní to dobře, ne?
- To je první skladba? - Jo.
Koupil jsem kazetu. Neměl jsem na CD.
Páni.
Neměl jsem ani na baterky do kazetového přehrávače.
- Do walkmanu? - Neměl.
Poslouchal jsem tohle a pak jsem musel zpívat „Do What U Like“.
- Jo. - Demoralizující.
Ale i díky tomu jsem teď v New Yorku, ne?
Jsem v New Yorku.
New York City!
- A střešní byt. - Střešní byt.
V Británii je to velká věc,
když jde Brit dobýt Ameriku.
V tuto chvíli jsem všude po světě
docela uznávaný, všichni o mně ví.
Tady v Americe začínám znova.
Abych ti řekl pravdu,
tak o Americe nevím vůbec nic.
Trochu mě děsí, protože je tak velká.
Moc rád bych tam prorazil a prodal spoustu desek,
protože by to naštvalo lidi doma.
To je můj plán. To chci dělat.
Ahoj Ameriko.
To jsem vždycky chtěl říct.
Díky, že jste přišli. Teď bude píseň o sexu.
Je to tady malé.
Je mi jasné, že mě nikdo neznáte, tak jsem moc vděčný,
že jste přišli. Tohle je Robbie Williams a jeho kapela.
...největší hvězda v Anglii. Za předskokany má Oasis.
Čau San Francisco. Jsem Robbie Williams.
Jsem z Anglie. Tam se mi daří, tady ještě ne.
Povězte to přátelům a sousedům.
I těm, které ani nemáte rádi. Pomozte mi.
Cítím, že se asi zblázním.
Spal jsem jen dvě hodiny za dva dny.
Myslím, že hodně Američanů mate
jeho smysl pro humor, je troufalý, velmi britský.
Hodně Američanů ten styl humoru nechápe.
A také ve svých textech
v jednom verši řekne „jsem chudák“ a ve druhém „jsem světová superstar“.
Nechápeme vtipy o jeho zadku.
Vůbec mě neznali a nic o mně nevěděli.
To bylo velmi znepokojující.
- Páni. - Jo!
To je jako z filmu o Beatles. Výborné.
- Robbie Williams. - Jo, jak se daří?
- Kolik toho v sobě máš? - Nic...
- Žádné pití? - Vůbec nic.
- Já nepiju už dlouho. - Musíme ho dostat Jägerem.
Ukážeme mu holky z Jägermeistera.
Věřte mi...
Je vyléčený alkoholik. Nechte ho být.
Měl jsi... Fajn, tak to není dobrý nápad.
Jo, připadalo mi to
obrovské a nemožné.
Jste připraven?
Připraven?
Já jsem vždycky připraven. Jsem pořád nastartovanej. Vždycky...
Je to jeden
týpek ze severní Anglie,
který je sám sebou.
Jdeme na to.
Taková úroveň.
Ale nefunguje to.
Zdá se, že jsem trochu dotčený.
Je tu Robbie Williams. Jak to jde?
Moc dobře.
Fakt.
Před pár lety jsme pořád hráli „I Want You Back, “
to jsi napsal pro Take That, výborná píseň.
Tuhle životní fázi máš už za sebou?
Tuhle fázi mám rozhodně za sebou.
Kdykoliv mi ji někdo připomene, část mě odumře.
Víte, je to fajn, takové terapeutické,
že mi to občas takhle připomínáte.
Jo. To je... Byl jsem v Take That. Teď už nejsem.
Tak jste nám to shrnul. Povězte nám o novém CD.
- Jak to jde? - Nové CD je sbírka popových písní.
Napsaných mou krásnou rukou s mým neocenitelným
Guyem Chambersem.
A nebyl jsem na tom dobře.
Bylo to vyčerpávající.
- Nestraš domorodce. - Nebudu.
Fajn. Koukni na tohle.
Robbie, myslela jsem, že jsi popová hvězda,
ale zdá se, že jsi zlý kluk.
Podívej na ně.
Umí i mluvit.
Koukni. Koukni, oni mluví.
Jsme na vás hodní.
- Ahoj! - Ahoj!
- Vidíš. - Jsme hodní Kanaďané.
Jako by něco věděli.
- Úplně! - Robbie!
Robbie, dám ti svou ruku!
Přijdu tam na vás, jestli nepřestanete sahat na ten bok!
Promiňte!
Nebyl jsem na ně moc milý.
Člověk trochu otupí a nevnímá...
Člověk to pak už nevnímá.
Bylo toho moc,
všichni chtěli jen brát.
A já jsem se bál.
Probouzel jsem se se zlou předtuchou a úzkostí.
Dřív jsem bral drogy a pil,
protože mi to od těch pocitů pomáhalo.
A když to dám pryč,
tak všechno, co jsem potlačoval, vyjde na povrch.
V tuhle chvíli jsem to potlačoval už roky.
Mám depresi.
Jsem duševně nemocný.
Ten, kterého odepsali ve 22 letech...
1999 ZKOUŠKY, SLANE CASTLE, IRSKO
Robbie Williams zmátl své kritiky
a zřejmě rozčílil své méně úspěšné bývalé kolegy z kapely,
když se stal popovou hvězdou.
Zítra hraje na Slaneu a pokud bude hrát dobře jako minule,
má se 80 000 příchozích na co těšit
na koncertě v malém městě v hrabství Meath.
To stálo za hovno!
Lepší.
Slane bude za tři dny a...
Fakt se bojím.
Byl jste letos dost v Americe. Teď první velká akce tady.
Co jste se v Americe naučil? A jak se těšíte?
- Jak se těším? - Jo.
Minulých pět týdnů jsem byl v temné depresi,
teď jsem se z ní dostal.
Moc mě toho teď nenadchne, ale...
To se vám hodí, ne?
Ale udělám svou práci. Jsem tu a udělám to.
Fakt si chci Slane užít, ale fakt se bojím.
- Teď se bojím všeho. - Proč se bojíte?
- Proč se bojím? - Jste skvělý.
- Válíte. - Jo, já vím. To...
Minulý týden jsem ležel v posteli a bál jsem se.
Nemohl jsem vylézt z postele. Nevím, proč se bojím.
Sebevědomí mě opustilo...
A to jediné potřebuju.
Guyi, chcete něco říct?
Co jste si vzal z turné po Americe?
Že máme spoustu práce.
Že máme spoustu práce a moc mě to netrápí.
Netrápí vás Amerika?
Nic.
Jaké to je pro vás?
Já nevím.
Jaké to pro mě je?
Snažím se být kámoš.
- Snažíte... - Šílená odpověď.
Snažím se být kámoš. Víc ani nemůžu.
Na skládání je to dobré, když Rob...
Je vidět, že se o mě Guy bál. Že se strachuje.
Ale v té době to lidi také mátlo.
Neměl zkušenost
s takovou depresí.
Myslím, že ho to prostě mátlo.
Doufal jsem, že to skončí pozitivně.
- To vám nedám. - Ohledně Slaneu.
- Pardon. - Nový pokus?
- Chcete fakt šťastný? - Chci jen upřímnost.
- Fajn. - Chápete mě?
- Těšíte se na Slane? - Rozhodně!
80 000 lidí. Největší koncert mého života.
Bude to krásný zážitek. Jen doufám,
že to bude dost dobré z obou úhlů pohledu. Mého i jejich.
Je to velká událost,
může to být jen dobré.
Depresi mi diagnostikovali
velmi brzy, v 22 nebo 23.
Tři kilometry, tam jsou autobusy.
Páni.
Ale v téhle době si lidé
pořád ještě mysleli, že když se vám daří,
když jste úspěšní,
tak proč byste měli být smutní?
- Užij si koncert, Robbie! - Díky, kámo.
Musel jsem na pódium před tisíce lidí
a cítil jsem se jako ve stém patře,
můj pokoj hoří
a buď tam zůstanu a uhořím,
nebo vyskočím z okna a zabiju se.
Tak nepříjemné to bylo.
Robbie!
Ahoj, zlato.
Pojď sem!
- Můžu? - Jo.
Na chvilku. Pojď, přitul se.
- Kdo to je? - To jsem já.
Propána!
Chci tohle cítit,
jako Fénix z plamenů.
Jo, jo!
Trefil jsem ten tón! Skvělé!
Nesmím mluvit sprostě. Žádné „hovno“ ani „kurva“,
protože to je v televizi. Ale vy můžete!
Asi by ses na to neměla dívat.
Ne, zůstanu.
Ne, běž.
Měli by to zaznamenat do Guinessovy knihy rekordů,
jako největší skupina lidí mluvících sprostě.
Pro dospělé. Budeš muset jít, lásko.
Promiň. Rád bych, aby ses na to celé mohla dívat se mnou,
ale není to pro tvou věkovou kategorii.
Tři, dva, jedna...
Kurva!
Jo! Super!
Úvod za tři vteřiny.
A jedeme.
Na začátek bys mohl říct, kdy a kde jsme.
Je půl sedmé, kolikátého dubna?
- Dvanáctého. - Dvanáctého dubna.
Roku 2000.
V Hook End Studios.
Nahráváme.
Je to emotivní. „Jsem smutný.“
„Potřebuju lásku.“
„Jsem osamělý.“
Ale zpracované pozitivně!
A chci říct, že první píseň alba
je tak komerční, že mě to děsí.
Nevím, proč by mě měla děsit. Nikdy mě neděsila. Ale...
Mám problém zpívat ten text jako party píseň.
Nevím, jestli ji vydat jako první,
nebo radši něco jiného,
něco věrohodnějšího.
Co vybrat? Peníze nebo věrohodnost?
V téhle době jsme dělali jedno album ročně.
A mentálně se vyrovnávám s tím,
čím a kým by měl Robbie Williams být.
Opravdu se musím živit tímhle?
- Chceš to zazpívat? - Co to je?
- Je to „Rock DJ“. - Co mám zpívat? Nemám text.
- Tak ho napiš. - Fajn.
Můžu tam dát slovo „hovno“?
Ne, myslím, že bys neměl.
Nelíbí se mi „před tvou mámou budu slušnej.“
Fajn.
„Rock DJ“ byl rozepsaný 12 měsíců.
Protože je to líbivá...
Chovej se jak doma,
přihlas se, jestli k němu patříš. Jdu na to!
- Zvedněte ruce. - Zvedněte...
Něco ve mně říká:
„Ne, tohle jsem už dělal.“
Tenhle text přepisuju
asi podvacáté.
„Můžeš...“
Chtěl jsem něco hlubokého.
Ale psal jsem oddechovku.
Já to rozjíždím, se tvým tělem.
Holky se sjíždí a kluci ještě víc.
přihlas se, když k němu nepatříš.
Můžu na to?
Můžeš!
Mám...
Ale byl to velký úspěch.
Mám ten dar, tak ho musím využít.
Je čas se hýbat,
nechci se houpat, DJ.
Ale díky tobě se cítím fajn.
Kdy to přestane, DJ?
Bdím kvůli tobě celou noc.
Tenhle velký úspěch
je asi velké rozptýlení.
Ale nic to neuzdravilo.
Třeba to, jak těžké bylo vstát a žít celý den ve své hlavě.
V úspěchu je bezpečí.
Když ho vezmete:
„Kdo je ten muž?“
„Co chce říct?“
A najednou jsem cítil,
že dávám víc a víc sebe.
Až jsem byl někým, koho jsem už nepoznával.
Potřeboval jsem pauzu
v souboji
dvou stran mé vlastní hlavy.
2000 DOVOLENÁ VE STŘEDOMOŘÍ
To jsme my!
- Vítejte ve vile. - Ahoj.
- Ahoj.
Sešlá hvězda se probouzí. Vypadáš dost použitě.
- Fakt? - Jo.
Jel jsem na dovolenou s Guyem,
jeho ženou Emmou a Geri Halliwellovou,
ta byla Ginger Spice ze Spice Girls.
Hodně jste zlobili.
Hodně moc.
A než se spravíte, musíte na člun.
Byl to dost matoucí vztah,
protože ona byla holka a já kluk.
Byli jsme dobří kamarádi,
co se snaží vyznat v troskách minulosti.
Ta loďka byla za trest.
Do toho, Guyi.
Natáčí se to právě teď.
Do toho, kámo.
Je to vysoko jako prkno na přídi.
Kde je? Tamhle je.
Ahoj!
Ahoj.
Začali jsme spolu chodit a já byl v Anonymních alkoholicích.
Říkali, aby člověk první rok nevstupoval do vztahu, to chápu.
Nedokážu se postarat ani o kaktus, natož o někoho dalšího.
- Bude mi slušet leopardí kůže? - Jo.
- Brakový. - „Brakový“?
- Začátek 80. let... - Jako já?
- Ne. - Díky.
- Začátek 80. let. - Fajn, brakový.
Bylo velmi jednoduché s ní být.
Je v tom taková
bláznivost.
Dobře jsme spolu vycházeli. Byla to zábava.
Byli jsme malá parta,
co spolu sdílí kouzelný okamžik
na kouzleném místě.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jsem Reg. Tohle je Peter. - Peter.
Peter, ahoj!
Jsme tu na dovolené v Costa Brava!
Máme rádi... Jakou hudbu?
Máme rádi Vengaboys.
A taky...
Tu novou od Victorie Beckham.
- Fakt? - Jo!
- Protože... - Ta skladba je potrestá.
- Můj účes tě potrestá! - Můj účes tě praští.
Není to umění? Nebude z toho umění?
Se správnou hudbou by to mohlo být umění.
Tak to pak přidej k videu.
Řekni nám, co děláš, Guyi.
Píšu písně. S Robertem.
Hádáte se někdy?
- Třeba o text, o předložky? - Ne.
- Ne? - O písničky moc ne, ne?
- Ne. - Ne?
Měli jsme pár ošemetných chvil, ne?
- To je ale dobře. - Jen...
Ani ne.
Párkrát ses na mě naštval. Fakt!
To je dobře, že to vybublá... Kvůli čemu se naštval?
Já na něj ještě nekřičel, ale to přijde...
Proč byl naštvaný on?
Kvůli nějaké blbosti na druhém albu.
Jo.
- Kytarista, Phil... - Jo.
Psal jednu věc s Robem
a...
Měl pocit... Mělo se to nahrávat na druhé album.
Nakonec jsme to nenahráli.
To si nepamatuju, byl jsem sjetej.
A Phil si Robovi stěžoval...
Řekl, že album začíná ovládat někdo jiný.
Fakt?
Že už to není tvoje album. Rozdmýchal to.
A za minutu už mi volal a...
Fakt? Takže ho to vytočilo.
Jo, myslel si, že jednu píseň ignoruju.
Ale já jsem se k ní jen nedostal.
A co se s ní stalo? Vyhodils ji, že jo?
- Je na straně B na „Rock DJ“. - Řekni, Guyi...
- Byla to strana B, ale... - Strana B od čeho?
- Od současného hitu. - „Rock DJ“?
Teď... Je srpen, mimochodem.
- Jo, můžeš... - Rok 2000.
Máš co slavit. Proto máš šampaňské.
Dvě věci. Výročí svatby a?
- Máme první místo na žebříčku. - Kolik se prodalo?
Nevím.
- 200 000. - 200 000.
Budu zase normální.
A to je super!
Budu zase normální.
Jednou...
Vezmu hrad i ostrov svůj
a oba je vyhodím.
Jednou chci být nikdo.
Už toho mám dost.
Toužil jsem po tom,
abych už nebyl „někdo“.
Být šťastný a normální,
budu zase normální.
Budu zase normální.
- To bylo perfektní. - Booyaka!
Ale zatím jsem šílený génius...
A pak se to mění...
Ale zatím jsem šílený génius...
S velkým penisem!
A vilou na jihu Francie.
- Jsi tam šťastný? - Ano.
Je to poprvé ze všech záběru?
Ano, ze všech záběrů.
Víš, jak se jmenuje ta píseň?
Jo.
- „Někdo... Zase budu normální“. - Jo?
Tak tohle chceš?
Jaký to má význam?
Jen... Nepřemýšlej nad tím. Jak to vnímáš?
Jedu na horu.
Jo.
- Na jihu Francie. - Jo.
- Slunce fakt svítí. - Jo.
- A tohle je těžká otázka. - No, je to těžká píseň...
- Ještě není dokončená. - Ještě nevíme, o čem je.
Vy na začátku nevíte, o čem to bude?
- Ani ne. - Ne, nevíme.
Ne.
Rozhodně to o něčem bylo, když jsem začal,
ale pak se to změnilo.
A nevíme, jak to skončí. Takže nevíme.
- Užíváš si to, Guyi? - Moc si to užívám.
- A ty si to užíváš, Roberte? - Je to úplně báječné.
Jo? Za námi jsou bodyguardi.
- Můžeš se připoutat, Geri? - Proč?
Snad tě Guy
neděsí?
- A co ty? - Já půjdu do dodávky.
Fakt?
Nebuď padavka. Seděla jsem vzadu bez...
- Je to na tobě. - Tak jo.
Pane Rozumný. Dobře ti tak.
Cítili jsme to vzájemně stejně. Měli jsme se opravdu rádi.
Měl jsem rád Geri. Měl jsem rád Guye. Chápal jsem je a oni mě.
Byl jsem v jejich společnosti uvolněný.
Myslíš, že je někdy hudba prorocká?
Jo.
Jak to myslíš? V jakém smyslu?
Zpívat o tom, jak budu
jednou zase normální.
- To chce. Svým způsobem. - Jo.
Zpět do anonymity.
„Nikdo“, jako že...
Ne ohledně...
Životního stylu?
- Ne, ten chce. - Ale bez slávy.
Ne, slávu taky chce. A chce...
Myslím, že „nikdo“ je šťastně ženatý...
Žena, dvě děti.
- Ten typ... - Obyčejný člověk?
- Jo. - Chce být obyčejný.
Chce v tom být normální.
- V něčem je jednoduchý. - Najít klid v mysli.
- Jo. - Pokoj, který všichni hledáme.
Můj nový život a profese mi umožnily...
Výhody jsou rozhodně neuvěřitelné.
Ale pořád toužím po určité normálnosti.
Tohle není normální.
Nic tady není normální.
Geri.
To jsou ti Angličani!
Drsný, Geri.
Nejde prostě jít do minulosti a vzít zpět, co jsme udělali.
Díky, kámo.
Nastup si.
Opatrně.
Tak jo, au revoir.
- Nastupuje? - Ne, já jdu dozadu.
Zamknu ti to.
Dobře.
- Jako v zoo. - Jako v zoo.
Nemůžu být nikdo, protože...
Jsem někdo.
Je to asi součást procesu smíření
s tím, že normální život
je pryč.
Lidi tu ještě jsou.
2000 SOMERSET, ANGLIE
Pojďme ven. Nahrajem to venku.
- Je fajn být venku, ne? - Jo.
Chci napsat píseň pro Geri.
O všem, co se stalo na té dovolené.
Fajn.
Bylas tu pro letní snění,
vše, co chci, teď v tobě mám.
To je dobrý.
Doufám, že najdeš svobodu svou,
- navěky... - To je skvělý.
To je skvělý.
- Napiš to. - „Bylas tu pro letní snění,
vše, co chci, teď v tobě mám.“
To je pravda. Nemyslíš?
„Bylas tu pro letní snění, “ fakt hezký.
Měl jsem přátelství
s Ginger, moc pro mě znamenalo.
V době, kdy jsem neměl žádný vztah,
ve kterém bych se cítil
úplně uvolněný.
Ale kamkoliv jsme šli,
byli tam před námi paparazzi.
Velmi soukromé a osobní chvíle
se staly veřejným vlastnictvím.
A my jsme byli ohromení, jak se to mohlo dít.
Narazil jsem na jednoho paparazziho.
A řekl mi, že to dělá Geri.
Teď bych tomu neuvěřil ani na vteřinu,
ale v té době jsem tomu uvěřil.
To ukazuje, co život ve světle reflektorů
udělá s psychikou, že člověk nikomu nevěří.
A svým způsobem to zkazilo vzpomínku
na tak důležitou část mého života, tak radostnou dobu.
Velký titulek v novinách: „Zamiloval se do Geri.“
Pak jste jeli na dovolenou,
po tom koncertě, abyste od toho utekli.
Ale sledovalo vás 300 paparazzi?
Jo, přesně tak.
Ale zase člověk ušetří za fotky z dovolené.
Bulvár zjistí úplně všechno.
Co dělá ta helikoptéra? Myslíš, že je od novin?
Nikdy nevíte, kde budou.
Nevíte, co vyfotí.
VZTEKLÝ WILLIAMS
ROBBIE JAKO SPRATEK V LUXUSNÍM HOTELU
Dereku, tady Robbie Williams.
Zrovna mi došly včerejší noviny
a myslím, že to fakt není fér. Můžu ti pár věcí vysvětlit?
Jel jsem na loď, vrátil jsem se.
Nalevo ode mě, vedle hotelu, stál paparazzi,
úplně kašlal na moje soukromí.
A proto jsem „vzteklý“,
protože jsem za ním šel a řekl mu, co si o něm myslím.
Byl jsem vzteklý jen na toho, co za mnou přišel
a chtěl mě fotit.
Nemluvíte s nimi a je to špatně.
Mluvíte s nimi a je to taky špatně.
Chcete sdílet soukromí, které chcete.
Nechcete, aby vám soukromí brali.
Jste snadný cíl.
A není se kam schovat.
Ráno se probudíte, rozhrnete závěsy a cvakají blesky.
Bavíme se o průmyslu, kde se odposlouchávaly telefony.
Lidé schovaní v keři kilometr od nás.
Šest nebo sedm plných aut mě následovalo, kamkoliv jsem jel.
Můžeme?
Chcete krátce říct, kde teď jsme?
Kde teď jsem, kde jsme? Myslíte duchovně nebo...
Jo, duchovně. Ne, reálně.
Reálně jsme na mé zahradě v Los Angeles.
Šel jsem do Los Angeles, abych unikl bulváru.
Bylo to požehnání.
Rychle jsem si uvědomil,
že jsem nepotřeboval
mít v Americe úspěch,
ale uzdravit se tam.
Nikdo mě tu nezná.
Zapnu televizi a nemluví se tam o mně.
Dospělák začal řídit auto, které ho vezlo.
A řekl si, že mu to asi zachrání život.
Přestěhuju se do Los Angeles, budu anonymní,
tak jsem se rozhodl.
Na začátku roku jsem už měl dost čehokoliv spojeného s Robbiem.
Takže Robbie Williams se rozpadne?
Jo, ale byli jsme spolu déle než Beatles.
No víte, když se točí tohle album, tak jsme spolu déle než Beatles.
Šílím z toho,
jsem pořád stejný.
Stejný,
stejný,
stejný.
Asi chápete.
Myslím, že jsem vlastně chtěl udělat něco hudebně jiného.
Už jsem nedostával inspiraci
ze spojení, které jsme měli s Guyem.
Můžeme začít otázkou, pokud to nevadí,
kdo jste? A co tu sakra děláte?
Jsem Guy Chambers
a nahrávám páté album Robbieho Williamse.
Jaký máte pracovní vztah?
Je to těžké, když jsem v Londýně
a on je tady...
Máme mezi sebou celé to moře...
Těžko říct, kde teď je.
Je těžké s ním teď komunikovat.
Snad když spadnu, tak už budeš spát.
Začalo to, když jsem napsal „Come Undone“
a věděl jsem, že to je super melodie.
Pokračuje to dál. Jen trochu.
Je to dobrá nahrávka, i pomalá.
Fajn.
Přinesl jsem to Guyovi a on řekl, že to není moc dobrý.
A já si říkám: Máme problém, tohle je problém.
Nejsem si jistý textem v mezihře.
- Fakt? - Jo.
- Proč? - „Je tu láska...“
- To nemůžem změnit, kámo. - Můžeme!
Už jsme ten sbor nahráli!
- Fakt? - Vlastně můžeme.
Museli bychom sehnat sbor v L. A.
Strašně drahé.
- Měl ses mě zeptat! - Na co?
„Jak se máš?“
Častěji.
No, asi si budu muset zvyknout.
Je to jen moje album. Zůstane jen navěky.
Říkám si, že jsme spolu
měli trochu víc
mluvit.
Tak to zkusíme znova?
Když zakládáte kapelu, jste gang,
jste spolu proti celému světu.
Ale ta chemie se vytratí.
Setkal jsem se s Guyem a řekl: „Podívej,
chci, abys se mnou jel na turné jako poděkování.
Ale další album spolu dělat nebudeme.“
A on se naštval.
A teď je to jiný Guy.
A já jsem možná taky jiný.
- Fajn. - Co teda mám dělat?
- Co? - Co teda mám dělat?
Říkal jsem si třeba harmonii na „Feel“.
A pak uděláme třetí píseň. Jak se...
Běž do prdele!
Guy si určitě myslel, že jsme kapela s názvem Robbie Williams.
Chtěl jsem to celé vést.
Jak to jen šlo.
Guy se na mě otočil a řekl:
„Víš co,
tak to zazpívej ještě jednou
my to dáme dohromady, jak to jen půjde
s tím, co máš.“
- Překlad... - „S tím, co my máme.“
Jo. „Zazpívej to ještě, my to dáme dohromady,
snad z toho uděláme slušný vokál.
Ale upřímně, Robe, hovno člověk moc nevyleští.“
- Tak jsi to slyšel ty. - A jak tomu rozumíš ty, Dave?
Do toho se plést nebudu.
- Jo? - Jo.
„Hovno člověk moc nevyleští. Je mi líto.“
Jsem lůza,
miluju tvýho syna.
To si dej dohromady, ty sráči!
Uvidíme, jak ti půjde tohle!
Asi jsem podvědomě chtěl zničit vše, co ještě zničené nebylo.
Musíš se naštvávat častěji!
Ahoj! To jsem já z nahrávací kabiny. Tohle už nikdy neuvidíte!
- Snad ne. - Jednou za život!
Fajn.
Končím s ním.
Jo, končím s ním. Jo.
Robbie Williams příliš nereaguje na tvrzení,
že se rozešel se svým skladatelským partnerem.
Guy Chambers pracoval na hitech jako „Angels“ nebo „Rock DJ“.
Včera jsme ho zastihli.
Moje máma říká, že když o někom nemám co hezkého říct,
tak mám jít do televize.
Přeji Guyovi vše dobré.
To myslím naprosto vážně. Miluju ho. Říkám to upřímně.
- Zatím. - Robbie!
Pomozte mi přivítat Robbieho Williamse.
Zdravím.
Bojíte se po té době s Guyem Chambersem,
že budete psát sám nebo s někým jiným?
Moje partnerství s Guyem nemá momentálně budoucnost,
skončilo
z důvodů, které tady nechci rozebírat.
Stala se další věc během téhle doby s Guyem Chambersem,
protože jsem Robbie Williams z Take That,
všichni myslí, že nic nedělám.
Lidé automaticky přepokládají,
že největší část dělá někdo jiný.
Jmenuji se Robbie Williams. Píšu texty. Píšu melodie.
Všechny. Někdy píšu i hudbu.
Víte, to mě fakt štve.
Ne, smutný z toho nejsem.
Co se stalo potom?
Guy se nepřidal na turné, které jsem mu slíbil.
Poprvé mě nikdo a nic nedrželo zpět.
Ale
něco se zlomilo.
Rozbilo.
A co bylo před tebou?
Akutní
rozpad
celé mé osoby.
Nahráváme?
Překlad titulků: Johana Kroupová