Dobré ráno.
Jmenuju se Tom Ripley.
Jsem Američan.
Ale teď žiju v Itálii. V Atrani, u svého kamaráda Dickieho.
Chceme spolu cestovat.
Paříž. Berlín. Možná Řecko.
A na Vánoce jedeme do Cortiny.
Nevím, co si tu najdu za práci.
Možná účetnictví. To jsem dělal v New Yorku.
S čísly to umím.
Ať se stane cokoliv, nemám o to strach.
Něco se vždycky najde.
To je má životní filozofie.
To je dobré, Tommaso. Vedeš si moc dobře.
Nerušíme?
- Ne. - Právě jsme skončili.
Perfektní, protože jedeme do Neapole hledat něco důležitého.
Dalšího Caravaggia?
Ne.
Do téhle se vejdou tři formy na led. Do téhle jen dvě.
Kolik jich potřebujeme?
Nevím. Čtyři jsou asi lepší než dvě.
Co myslíš, Tome? Která je podle tebe lepší?
Která lednička?
O čem mluvíme?
Nevím.
Asi bych se raději oběsil, než abych kupoval ledničku.
Proč?
Protože nejdřív to je lednička.
Potom: „Tak tady zůstaneme, protože stěhování je obtížné.
A když už tu zůstáváme, chce to i gauč a další těžko přemístitelné věci.
A když už, tak i hypotéku.“
Než se nadějete, jste staří, a nikde jste nebyli.
A pak umřete. A celé to začalo formami na led.
To je vtipné.
Myslím to vážně. Je to jako chomout.
Bez ní každý den hodiny kupujeme jídlo,
abychom nahradili to, co se zkazilo. Je to přesně naopak.
Ne, opakem je svoboda.
Lednička není svoboda.
Pro Riccarda nic?
Ne. Ráno se stavil a vyzvedl si to.
Dobře.
Bylo to z téhle adresy?
LODĚNICE LONG ISLAND
Nevím.
Dobře. Díky, Matteo.
Drahý Tome,
věřím, že to bylo s nejlepším úmyslem,
když jste říkal, že se Richard možná vrátí.
Ale vzhledem k tomu, že jste s ním už dva měsíce
a naděje na jeho návrat nejsou o nic lepší než předtím,
usuzuji, že jste byl neúspěšný.
S Emily si ceníme vaší snahy,
ale už to pro nás dělat nemusíte.
Věřím, že posledních několik týdnů
pro vás nebyla příliš velká přítěž.
Snad se vám na sice neúspěšném výletu
aspoň líbilo.
S pozdravem H. Greenleaf.
Neúspěch?
Ahoj, Tome.
- Ahoj, jak to jde? - Dobře.
To je hezké.
Díky.
Mně se to asi nelíbí, ale nevím, co s tím dělat.
Asi potřebuju pauzu.
Nedáš si drink? Dáme si drink. Něco s ledem.
Asi půjdu za Marge.
Jsi v pořádku?
Jo. Jen nemyslím, že bys to s tím měl vzdávat.
Nevzdávám. Vrátím se k tomu později.
Čau.
„Doneslo se mi,
že Tom Ripley pro tebe nemusí chtít to nejlepší.
Může se vydávat za někoho, kým není.“
Jak bych se ho měl zbavit, Marge?
Shodit ho z terasy?
- Strčit pod autobus? - Nevím, co dělat.
- Utopit ho? - Co mám udělat?
Prostě ho pošli pryč, Dickie.
V podstatě neumí plavat.
Řekl mi to.
Vody se bojí.
Ahoj, Tome.
Ahoj.
Co děláš? Jsi promočený.
Líbí se mi to.
Fajn. Pojď se dovnitř usušit. Večeře v La Sorelle.
- Dobře. - Tak jo.
Rozuměl jsi mu?
- Jo. - Co?
Jestli ještě něco chceme,
máme si objednat, protože kuchyně bude končit.
Výborně, Tome.
Fausto je dobrý učitel.
Nebo se ty rychle učíš. Nebo obojí.
Víš, co bychom měli udělat?
Jet na pár dnů do San Rema.
To je kde?
Na severu, hned pod Nice. Na Italské Riviéře.
Co ty na to? Chceš? Jen my tři?
Kdy?
Hned. Zítra.
Já bych jet neměla.
Měla bych psát. Zrovna mi to jde.
Jeďte vy dva.
Určitě ti to nevadí?
Proč by mělo? Sama jsem to navrhla.
Jen jestli si jsi jistá.
Jsem.
Co ty na to, Tome? Chceš?
To zní skvěle.
První třídou. Proč ne?
Asi tam brzy budeme.
Jo.
Chceme pokoj pro dva.
Na kolik nocí?
Asi na dvě.
Jména a adresy prosím.
Vaše pasy, prosím.
Třetí patro.
Marge má ráda parfém, který v Neapoli nemůžu najít.
Novella něco, nebo něco Novella.
Zítra se po něm podívám.
Chceš sem něco dát?
Ne.
Santa Maria Novella. Přesně tu chce.
Nemají ho. O pár bloků dál je další obchod.
Půjdu tam, ale ty nemusíš.
Jdi na pláž a dej si kávu. Sejdeme se u mola.
Dobře.
Mám ho.
Podívej se na to.
„Viděl jsem jich desetitisíce, hlavy kývaly se jim do tance.“
Cože?
Jsou čtyřprocentní, Tome.
Cože jsou?
Buzíci.
No a co? Bylo to působivé.
Půl dne jsem hledal parfém. Za to se omlouvám.
Rozhodni, co uděláme se zbytkem dne. Cokoliv chceš.
Chceš si vyjet na lodi?
Jasně.
Chceme si pronajmout loď.
S motorem, nebo bez?
S motorem.
Na jak dlouho?
Na dvě hodiny.
Za 500. Předem.
Umíte s ní zacházet?
Myslím, že na to přijdu.
Tohle je sytič.
Než nastartujete, zatáhněte za něj, nechte ho běžet,
pak ho napůl zatlačte zpět.
- Jasné? - Chápu.
Ještě něco?
Na lodi si nestoupejte.
Doprostřed, Tome.
Cože?
Posaď se doprostřed.
Dobře.
Kam máme namířeno?
Záleží na tom?
Vzpomínáš si na Freddieho?
Ano.
Snad ti to moc nevadí,
ale myslím, že s Marge strávíme Vánoce s ním v Cortině.
Dobře.
Jo, asi se jí to bude líbit víc.
Myslím, že když spolu ty a já trávíme tolik času,
tak jí to dlužím, že uděláme, co si tentokrát přeje ona.
Jí by se to líbilo?
Obávám se, že ano.
Házíš to na ni?
Cože?
Jí, ne tobě, by se to tak líbilo víc?
Mně je to jedno. Jí ne.
Co mám dělat já?
O Vánocích?
O Vánocích, na Nový rok a pak.
O tom jsem s tebou chtěl taky mluvit.
Myslím, že je na čase, abys z Itálie viděl víc. Prospěje ti to.
Nechceš přece trávit měsíce v Atrani,
když toho můžeš vidět tolik.
Co ti napsal otec?
Cože?
Dostal jsi od něj dopis. Co, psal něco o mně?
Proč by měl?
Protože mně v dopise napsal, že mě v podstatě propouští.
I když to nenapsal doslova.
Nejhorší byl jeho tón. Byl tak...
přezíravý.
Dobře.
Stalo se tohle.
Podle něj jsi mu napsal,
že mě brzy přesvědčíš, abych se vrátil domů.
Já mu napsal, že na to nemám ani pomyšlení.
Takže asi měl pocit, že mu lžeš.
A z toho asi dostal pocit, že ho využíváš.
Každopádně...
To nic. Chápu.
To s ním. To s Marge.
Chápu to.
Bereš to lépe, než jsem myslel.
Proč by ne?
Nevím.
Možná proto, že jsem ti nabídl své přátelství a respekt,
a nic za to nechtěl.
O to jde?
O co jiného by mělo jít?
Chceš, abych to řekl?
Ne.
Ne, máš pravdu.
Odejdu. Je na čase.
To nic.
Dobře.
Vrátíme se zpět.
Tome, co to...
Tome...
Pomoz mi.
Do prdele.
Dobrý večer.
Pokoj šest, prosím.
Promiňte, pane.
Vrátím se později.
Dobře.
Účet, prosím. A pasy.
Chcete se odhlásit?
Naúčtujeme vám celou noc, pane.
To nevadí.
Váš přítel je s vámi?
Čeká na mě na vlakovém nádraží.
Byli to Angličané nebo Američané. Nevím jistě.
Pronajali si ji na dvě hodiny, ale nevrátili ji.
Nevím, jestli se s tou lodí něco stalo, nebo jestli ji ukradli.
Zdravím.
Na nádraží.
Jízdenku prosím.
Překlad titulků: Jan Šauer