1966 CIUDAD DE MÉXICO
Ce e o gaură de vierme?
E ca un portal de scurtă durată.
Ne permite să conectăm două puncte în spațiu-timp
și ne lasă să sărim din punctul A în punctul B.
Ca să treci prin ea, trebuie să generezi particule
care călătoresc mai repede decât viteza luminii.
Aceste particule se numesc „tahioni”.
Există o teorie că, la fiecare 30 de ani, se formează găuri de vierme
datorită unei alinieri planetare specifice cu Pământul
și restul sistemului solar.
Partea cea mai grozavă e
că această teorie deschide posibilitatea
călătoriei în timp.
TIMPURILE NOASTRE
Asta a fost tot pentru azi. Ne vedem mâine!
Nu uitați, gândiți fără prejudecăți!
Dnă doctor, v-ați gândit la cererea mea?
Aș putea fi asistenta dv.
Păi… nu sunt sigură, Julia.
Toți ceilalți profesori au un asistent și trebuie să fiu aproape de dv.
Cred că munca dv. e uimitoare, ca tot ce ați realizat în campus.
- Stai să verific, bine? - Mulțumesc!
Bună ziua!
Salut, Bertita!
FESTIVALUL NAȚIONAL DE ARTĂ
- Bună ziua, Sandra! - Salut!
Am auzit că a venit transportul sovietic.
Dr. Quijano trebuie să știe asta, Nora.
Dar știi ceva? Dacă apare soțul tău, probabil că lui îi vor spune mai întâi.
Dnă doctor, am plecat. Aveți nevoie de ceva?
Am auzit că a sosit transportul sovietic. Presupun că include traductoarele mele.
Da, așa e. Îmi pare rău.
Am uitat să-l anunț pe dl doctor Esquivel.
Dar au sosit.
Nu le-a cerut dr. Esquivel. Eu le-am cerut.
Pe de altă parte, aș vrea un asistent.
- Am o voluntară. - Un asistent?
Uite ce e, scumpo!
Ai primit deja ceea ce ai tot cerut.
Clasa ta de studenți.
Vorbim mai târziu despre asistent, da?
Acum scuză-mă, scumpo!
Luzma!
Luz María!
FABRICAT ÎN URSS
INTRAREA INTERZISĂ ACCESUL PERMIS DOAR PERSONALULUI AUTORIZAT
Să continuăm cu muzică romantică, bine?
Un cântec care a urcat deja în topuri
și, fără îndoială, vă va face inimile să danseze în după-amiaza asta.
Ai reușit.
A sosit momentul.
Să mergem!
A funcționat.
Portalul e deschis, Héctor.
Să mergem!
Haide!
Da.
- S-o testăm? - Hai!
Nu!
Dar de ce? Nici n-a început să se învârtă.
Cred că ne trebuie un buget mai mare.
Ai vreun plan în sensul ăsta?
L-am invitat pe dr. Carrasco la cină diseară.
De ce? Am fi putut să mergem la biroul lui.
Știu, dar a venit să mă interogheze despre ce am făcut cu finanțarea.
Efectiv nu-l suport.
Știu. Nici eu nu-l suport.
Vino încoace!
Dar trebuie să-l îmbunăm puțin,
ca finanțarea să continue.
Suntem atât de aproape, Nora. Aproape am reușit.
Taci și sărută-mă!
Ai văzut, iubito?
Încep să facă metroul în Ciudad de México.
- Serios? - Construcția va începe la anul, cică.
Vor să se dea mari.
În final, transport public decent în acest oraș aglomerat.
Acum suntem în viitor.
Ia zi, Héctor!
Ce-i spunem lui Carrasco?
Ce am făcut, nu?
Da, dar de data asta va trebui să-i arătăm ceva.
Nu suntem pregătiți pentru asta, Nora.
- Scumpo! - Scumpo!
- Bun-venit! - Bună, Rebeca!
Bună, Héctor!
Ce ai la ochi?
Îți dau un indiciu.
Începe cu S
și se termină în nouă luni.
Felicitări!
- Felicitări, cumnată! - Mulțumesc, Héctor!
Fiindcă nu vreți copii, veți fi mătușă și unchi.
Vom fi cei mai grozavi.
- Ce a spus Vicente? - Încă nu i-am zis.
- Sunteți primii care află. - O să fie încântat.
Veniți la cină mai târziu ca să-i vedeți fața când îi spun!
- Veniți? - Nu putem în seara asta.
Vine Carrasco la cină.
Despre proiect? Cel ultrasecret?
- Da. - Haide, spune-mi!
Știi că nu putem. Politica universității.
Dar hai să facem așa.
Cină mâine-seară și fac plăcinta cu mere care îți place atât de mult.
Surioară,
vei fi cea mai bună mamă.
Ce frumos!
Gata, am plecat.
- Pa, Héctor! - Pa, Rebeca!
- Pa, scumpo! - Pa, scumpo!
- Noroc! - Noroc, dle doctor!
În cinstea științei!
- Ce ziceți de vin? Vă place? - Foarte mult.
Studenții vor să fie îndepărtată statuia președintelui Alemán. Ce ziceți?
Zău așa!
Doar dacă o aruncă în aer.
Bun, trecem la subiect?
Deci, dle doctor, care e stadiul cercetării?
Ei bine…
Dle doctor, v-am apărat ani buni,
dar universitatea a investit o avere în această cercetare.
- Da. - Ajutați-mă puțin!
Dați-mi amănunte!
Da, dle doctor. Apreciez asta, evident.
O să fiu sincer cu dv.
- Ne trebuie mai mult timp și bani. - Nu.
Vreți să-mi provocați un atac cerebral?
- Deloc, eu… - Avem o teorie.
Nu, domniță. Te rog!
Universitatea n-a dat atâția bani ca să-mi oferiți o teorie.
Am nevoie de o explicație mai clară.
Pe ce s-au dus fondurile?
Înțeleg, dar ne mai trebuie două săptămâni.
Nu. Nici nu se pune problema.
Îmi trebuie rezultate. Sunt foarte presat.
După ce vă arătăm ce avem, veți avea ce vă trebuie ca să…
Veți pune Mexicul pe harta științifică a lumii.
Dumneavoastră, UNAM, noi.
Asta va schimba istoria științei, a fizicii.
Asta… va schimba istoria omenirii.
Da…
Am avut onoarea să-l cunosc pe Kennedy când ne-a vizitat cu soția.
Privindu-i împreună, am înțeles secretul succesului lor.
El se ocupa de lucrurile importante.
Ea se ocupa de imaginea lor publică. Și fiecare are rolul său.
Dacă ai toate piesele potrivite, dar nu le pui în locul potrivit,
ansamblul nu va funcționa.
Asta e, Héctor!
Asta e!
A pățit ceva?
Asta e!
Fiindcă nu ați putut să-mi arătați rezultate,
sunt silit să informez consiliul că cercetarea se va încheia.
- Dle doctor, sunt ani de muncă. Vă rog! - Vă putem arăta ceva chiar mâine.
Bine, atunci.
Vă mulțumesc pentru cină, dr. Esquivel!
Soția dv. face niște buñuelos minunate.
- Nu? - Mulțumesc!
Salutările mele dnei Eréndira! Îi voi trimite buñuelos. Noapte bună!
- Condu-l! - Permiteți-mi!
Mulțumesc!
Héctor, am găsit soluția.
Ce soluție?
Enervantul de Carrasco ne-a dat-o.
Avem piesele potrivite, dar se află în locul greșit.
Și ce legătură are defecțiunea mașinii cu apa de la toaletă?
Efectul Coriolis.
Dacă trag apa la toaletă în emisfera sudică,
apa curge într-un sens,
dar în emisfera nordică va curge…
Să facem mașina să se rotească în direcția opusă!
Dă-mi o șurubelniță!
Care e problema lui Carrasco?
Că e un idiot.
Dă-mi una în cruce!
Așa e, dar tu nu comentezi nimic.
Vrei să mă cert cu el?
Vezi să nu încurci ordinea cartelelor!
Nu-ți cer să te cerți cu el, ci să îmi iei apărarea.
Și n-o să încurc ordinea cartelelor, stai liniștit!
Pe asta o punem aici.
Pe asta, aici.
Asta…
e gata.
Pune traductorul!
Héctor, portalul e încă deschis.
Și mașina încă e pornită.
Nora!
Mergem?
- Bine. - Haide!
Ușile!
Ușile.
Héctor!
Mergem în trecut sau în viitor?
În viitor.
Cât de departe?
Nu mai mult de 15 minute, bine?
Cincisprezece minute.
Turbinele!
Turbinele sunt activate.
Oxigenul.
Oxigenul e pornit.
Energia.
La 100%.
Tahionii.
TAHIONI
- Se generează tahionii. - Nivelul gaussmetrului?
Nivelul indicat de gaussmetru e în zona verde.
Fii gata!
Nora!
Ești un geniu.
Nu vreau să plec.
Haide!
Ne vom întoarce.
Ăsta chiar e viitorul.
Nu, mătușă. Nu au venit separat, ci împreună.
Asta…
suntem noi doi.
Ești bine, Nora?
- Da, așa cred. - Da?
Tu?
Îmi vâjâie capul.
Nu simți furnicături peste tot?
- Ba da. - Da?
Ce nebunie!
Nora, unde suntem?
De ce…
De ce nu suntem în laborator?
Stai să văd!
Ce…?
- Nu… - Ce se întâmplă?
Nu!
- Ai făcut ceva? - Nu…
Nu are curent.
Nora, traductorul.
S-a ars.
Asta e de rău. Asta e o…
Sigur am călătorit mai mult de 15 minute.
Universitatea ar trebui să fie…
undeva prin apropiere…
Sau la câțiva kilometri.
Depinde…
cât de departe am călătorit în viitor.
Héctor…
Am făcut o greșeală în calculul vitezei tahionilor.
Am călătorit…
în timp.
Am reușit, iubito! Am reușit!
- Da! - Nora, am reușit.
Acum ce facem?
Mai întâi și mai întâi…
Ne trebuie un traductor nou.
Și să analizăm calculele ca să depistăm eroarea.
Să găsim universitatea!
Da, Haide!
VOTAȚI RUTH CHEREM!
CANDIDATUL VOSTRU VIITORUL E ACUM
Deci…
Asta e cumva o băcănie?
E mult mai modernă, nu?
Héctor, cât de departe am călătorit în viitor?
Nu știu. Haide!
Bună seara!
DANAE CIRCLE K
Mă scuzați, domnișoară!
Domnișoară!
Nu cred că ne aude.
- O fi bolnavă, probabil. - Are niște…
Ce aromă doriți?
- Poftim? - Prezervativele astea au arome.
- Avem și din cele cu striații. - Nu.
Prezerva…? Nu.
Nu pot cere așa ceva de față cu două doamne.
Da, așa e.
Stai așa… Cu arome?
Avem cu cireșe, cu ananas… Cele cu mure au apărut anul trecut.
Uite, Nora!
Uite!
Am călătorit…
cincizeci și nouă de ani în viitor.
Fii amabilă!
Știi cum se ajunge la Universitatea Națională Autonomă din Mexic?
- La UNAM. - Da.
Aveți mașină?
Nu tocmai.
Cel mai simplu e cu metroul.
Ieșiți prin spate, la stânga, și la două străzi mai jos e stația.
- Metroul. - Da.
Vreau să-l văd.
Bună seara! Mulțumesc!
Noapte bună!
IEȘIRE
MIXCOAC
Ce sunt dispozitivele alea?
- Toți au câte unul. - O fi…
Nu știu, dar par hipnotizați, nu?
Da.
Ne scuzați, ne puteți spune cum ajungem la UNAM?
- Încă două stații. - Apoi treceți pe linia verde.
- Mulțumesc! - Încă două și linia verde.
Impresionant!
Acolo!
Héctor!
Nora!
Unde e statuia lui Alemán?
Ți-am spus eu!
- Totul e ca înainte. - Da.
Puțin decolorată, dar da.
Dacă totul e la fel, depozitul ar trebui să fie deschis.
Da. Să sperăm!
Héctor!
Ce-i asta?
Cred că… sunt puse de studenți, nu?
Da, dar „Moarte patriarhatului”?
MOARTE PATRIARHATULUI
Patriarhatul de unde?
- De unde să știu? - Hai!
- Funcționează? Da? - Stai!
Așa!
Intră!
MASTERCLASS - CUM SE FACE UN PODCAST
Héctor, ăsta nu mai e depozitul departamentului de fizică.
Fără îndoială.
Pare al departamentului de arhitectură.
Cum găsim traductorul?
Nu știu, poate… sus.
„Fumatul interzis”?
Ce au împotriva fumatului?
- Hei, cucoană! - Héctor…
- Pune aia la loc! - Bună seara!
- Bună seara!
Ce căutați aici?
Nu am furat nimic, dle agent.
Pentru că n-ați apucat.
Căutam depozitul departamentului de fizică. Zi-le!
Căutăm… Bine.
Dle agent, adevărul e că lucrăm aici.
Sunt dr. Esquivel, iar doamna e dr. Cervantes.
Duceți-ne la domnul rector! Ne cunoaște bine.
- Da. - Domnul rector…
Doctori…
Vezi să nu!
Angajați de universitate, și aveți doar cărți de identitate.
Din 1966.
Ce cravată drăguță tip Chiquidrácula!
- Cine? - Nu vă amintiți show-ul Chiquilladas?
Ce e Chiquilladas?
Doamne…
Unde ați trăit până acum?
Suntem din 1966.
Mașina timpului s-a stricat
și ne-a adus aici, în 2025, din greșeală.
Avem nevoie de un traductor nou,
verificări și să ne întoarcem pe vremea noastră.
Stai jos, tinere!
Cere un test toxicologic!
- Un test toxicologic? - Toxicologic?
- Nu suntem drogați. - Stați jos!
Bună dimineața, doamnă!
Bună dimineața!
Puteți pleca.
Bună dimineața!
- Ne scuzați! - Și tu. Așteaptă afară!
Știam eu!
Voi doi
a trecut printr-o gaură de vierme.
- Da. - Incredibil!
Da, exact.
Scuzați-mă, dar…
Cine sunteți?
Julia Villalba.
Am fost studenta dv.
Acum sunt rectorul acestei universități.
- Julia, studenta mea! Julia? - Da.
- Copilă! - Da.
Rector?
Julia…
Am știut mereu că vei ajunge departe, Julia.
Poate nu atât de departe ca dv.
Știam că ați călătorit în timp.
Am și spus-o.
Dar nimeni nu m-a crezut.
Cum adică nimeni? Eu v-am crezut mereu.
Ea e Alondra.
Nepoata ta de soră.
Una dintre cele mai bune studente.
Trăsătură de familie.
- Ești fiica lui…? - A cui fiică?
Al lui Becky.
Rebeca e mama mea.
- Desigur. - Rebeca!
Rebeca a avut o fiică.
Numai fete!
Ce frumos!
Nu credeam că o să o întâlnesc vreodată pe geniala dr. Nora.
Strămătușa mea?
Studiez fizica datorită ție.
- Da? - Da.
- Ce nas drăguț ai! - Crezi?
Mă bucur că vă cunoașteți deja.
- Și că sunteți la curent cu totul. - Da.
Julia, dnă rector, avem nevoie de ajutorul dv.
Portalul prin care am intrat
era încă deschis, dar se poate închide oricând.
Ar putea dura zile sau doar ore.
Nu vom ști sigur până nu vom reuși să repornim mașina,
să verificăm toată aparatele,
să vedem dacă sunt avariate, să le reparăm
și să analizăm unde am greșit în calculele noastre.
Vreți să vă întoarceți?
E absolut esențial
ca motivul prezenței voastre aici să rămână strict secret
cel puțin până îmi dau seama cum să-l explic și să-l justific.
Lumea s-a schimbat.
Tehnologia a făcut progrese inimaginabile.
- De unde să începem? - Chiar așa.
Ușa e deschisă.
- Mamă, am ajuns acasă! - Vin!
Vreau să-ți prezint niște oameni.
Héctor.
- Bună ziua! - Ce mai faceți?
Și… Nora.
Bună ziua, Nora!
Sunt mătușa ta.
Poftim?
De partea tatei? Cum așa?
Ești…
Ești leită maică-ta.
Nu înțeleg.
Nu…
Mătușă Nora?
Da.
E o minune!
- Specialitatea casei. - Faimoasa plăcintă cu mere.
Așa e. E legendară, mătușă.
- E nelipsită de la noi, nu? - Așa e.
Am găsit rețeta în cartea de bucate a mamei și…
Iat-o!
- Mulțumesc! - De ce nu te-a învățat ea s-o prepari?
Știe rețeta pe dinafară.
Mai locuiește în același loc? Aș vrea tare mult s-o văd.
Mama
a murit la scurt timp după ce ai dispărut.
După ce m-am născut.
Ce? Cum?
Într-un accident de mașină.
Te-a căutat și în gaură de șarpe.
Nu…
Héctor…
trebuie să ne întoarcem.
Dacă nu m-ar fi căutat, nu ar fi murit.
Nu gândi așa! Nimeni nu te-a învinovățit vreodată.
În plus, dacă ai schimba asta, s-ar schimba totul.
Ce-ar fi să mergem să ne odihnim puțin?
O să vă pregătim camera de oaspeți.
- Sigur, mamă. - Nu e nevoie, Rebeca.
Dna rector ne-a găsit o locuință.
Dar tu, unchiule? E cineva pe care ai vrea să-l vezi?
Sunt singur la părinți, Alondra.
Nora e singura mea familie.
Auzi?
Ce zici?
Cum arăt?
- Bine. - Da?
Dar… ciudat, nu?
Mi se pare…
că pantalonii sunt mult prea scurți.
Dar dacă îi ridic ca să arate cum ar trebui, uite!
Mi se văd chiloții.
Stai să văd!
Cred că e mai bine așa. Da.
Prefer să-ți văd gleznele decât chiloții.
- Perfect! - Și eu?
Uită-te!
Nu aveau mărimea ta?
- Sunt mărimea mea. - Serios?
Arăți superb.
Dar toată ziua o să mă gândesc că te-ai îmbrăcat în bărbat.
Sunt atâtea de asimilat!
Da, știu.
Ai văzut televizorul mic?
Arată ca cele pe care le au toți la ei.
- Dar ăsta e ceva mai mare. - Da, am observat.
- Cum funcționează? - Cică trebuie să apeși pe el. Apasă!
Iubito, mișcă-ți fundul Dansăm la petrecere
Suntem duri și am venit aici
Suntem șmecheri pe scenă
Sunt singur Nu mă amestec cu șobolanii
Iubito, mișcă-ți fundul pentru mine
Pentru mine Mișcă fundul ăla doar pentru mine
S-a îndrăgostit de un latino ca mine
Stau pe străzi, unde mă simt…
- Hai să-l oprim! - Da.
Bun!
Câtă poezie!
Liniștea sună mai bine.
Nu se demodează niciodată.
Atâtea blocuri-turn de apartamente!
Se pare că orașul poate crește doar în sus.
Héctor…
Pur și simplu nu-mi vine să cred că suntem în viitor.
Iod.
Uraniu.
Bismut.
Și tu ești iubi al meu.
Da?
Mă întreb cum e…
să facem dragoste… în viitor.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
Documentele din fața voastră sunt strict confidențiale și secrete.
Vă rog să nu le împărtășiți cu nimeni.
Îmi pare rău, dar îmi e tare greu să înțeleg.
Mi-am dedicat viața studiului teoriilor spațiului-timp,
iar acum toate sunt dovedite de simpla voastră prezență aici.
După cum a spus dna rector, trebuie să păstrăm secretul cu strictețe.
Măcar până când vom înțelege impactul asupra omenirii.
Dnă doctor, am fost rugați să vă ajutăm să reparați mașina.
- Da. - Să convenim că o vom face!
Dar ne-am putea gândi puțin la paradoxuri?
La consecințele călătoriei în trecut?
Asta nu va afecta prezentul în care trăim acum?
E un punct de vedere pertinent.
- Îmi permiteți, dnă doctor? - Vă rog!
Am călătorit deja în viitor, după cum vedeți cu ochii dv.
Călătoria în trecut e încă doar o ipoteză.
Și, ca atare, implică riscuri și probabil câteva surprize.
Dar teoria…
teoria noastră afirmă că cel mai important lucru
e să determinăm momentul precis pentru întoarcere.
Contorul analog a cedat,
dar, cu tehnologia actuală, asta nu va fi o problemă.
De-asta am călătorit 59 de ani în loc de 15 minute.
Aveți detaliile în raportul din fața dv.
Exact.
Dnă și dle doctor, care credeți că ar fi următorul pas?
Ei bine…
- Esențial e să punem mașina în funcțiune. - Da.
Să obținem componente compatibile cu această tehnologie,
cu cunoștințele și sprijinul dv.
Trebuie să măsurăm urgent magnetismul existent
pentru a confirma că gaura de vierme e încă deschisă, ca să putem călători.
Dacă se închide, trebuie să așteptăm încă 30 de ani revenirea ei.
Rogelio, te rog!
Vă vom da câte un telefon mobil.
Faceți schimb de date de contact
și să fiți gata non-stop să răspundeți solicitărilor dnei și dlui doctor.
Dacă toată lumea e de acord, voi cere facultății
să vă permită să vă întrerupeți cercetările curente
și vă dedicați în întregime acestui proiect.
Acum să stabilim programul de lucru.
Mă scuzați!
Cum funcționează?
E un ecran tactil. Te rog, Alondra!
Ăsta nu merge. E…
Uite! Așa.
Apasă butonul și ține-l apăsat.
Și tu, pe ăla.
E un ecran tactil cu semiconductori
care se închid când îi atingi.
Genial!
Ăsta chiar e viitorul.
Héctor, ai înțeles ce e internetul?
Da, conform internetului, e o rețea
de calculatoare interconectate în toată lumea
pentru a împărtăși informații.
Se conectează prin wireless și rețele de radiofrecvență de la 2,4…
până la 5 Ghz.
Gigahertzi?
Undele trebuie să fie peste tot în același timp.
E omniprezent.
Locul ăsta s-a schimbat complet.
Prefer haosul, e mai romantic.
Toate aceste mici ecrane mă copleșesc.
E incredibil că atâtea date pot încăpea în chestia asta mică.
De ce nu o folosești pe a ta?
Mătușă, unchiule, traductoarele!
- Nu mai sunt rusești. - Rusești?
Sunt chinezești. Universitatea le ia din República del Salvador.
Adică strada.
În centru.
Se pare că avem continuitate în toate conexiunile electrice.
Excelent!
Toate instrumentele merg.
Și turbina pare să meargă.
Să văd!
Să vedem!
Scade nivelul magnetismului.
Portalul se poate închide în orice clipă.
Instrumentul merge, acul se mișcă, dar…
Nu generează tahioni.
Cum e posibil?
Mașina funcționează.
Am verificat contorul de tahioni de patru ori, dar…
Nu știu de ce nu generează tahioni.
Dnă doctor, ai nevoie de o pauză.
Acum.
- Noroc! - Noroc, dle doctor arătos!
E foarte bun.
E de pe vremea noastră.
Nu te cred.
Nu mă voi plictisi niciodată să-ți admir ochii frumoși, Nora.
Niciodată.
Taci și sărută-mă!
Voi doi munciți din greu, nu?
- Bună! - Bună!
Bună, Alondra!
- Cum merge? - Păi…
Nu prea grozav.
Se face târziu, trebuie să vă odihniți.
Vă dau o tură până acasă?
Poftim?
Ce bun e!
O tură. Vă pot duce acasă.
Cu mașina.
Nu, mersi, scumpo!
Mai stăm să lucrăm o vreme.
Bine.
Ne vedem mâine!
Sigur. Mersi!
Mulțumesc!
Pa!
Uite care-i planul!
M-a invitat o prietenă acasă la ea la o bere.
Va fi plăcut, vă veți relaxa.
Vă veți distra. E muncă de teren. Trebuie să trăiți viitorul.
Mă bag.
- Te bagi. - Ce?
Argoul modern. Ține pasul, Nora!
Bravo, unchiule!
Vii?
Atunci, mă bag și eu.
Bine. Noroc!
Vă rog să nu faceți nimic ciudat, bine?
Nu vreau să afle lumea că veniți din anii '60.
Vă rog…
- Alondra! - Salut!
- Credeam că nu vii. - Mereu vin.
Ce-i cu boșorogii?
Sunt mătușa și unchiul meu.
Sunt menoniți.
Ce?
Fac brânză
și când pleacă din comunitatea lor, totul li se pare ciudat.
- Mergem? - Hai!
Paloma?
Nu. Mă numesc Nora.
Încântat!
Îmi pare bine.
Te văd, javro!
Fato…
Tipului îi place vânătoarea, nu prada.
- Ghici cu cine m-am cuplat! - Cu cine?
- Cu Pablo. - Ăla cu care ți-ai tras-o la Corona?
Ce s-a întâmplat cu Denise?
Nu știe ce își dorește.
Nu știu dacă e serioasă sau dacă sunt doar de rezervă.
Hotărăște-te! Tipă sau tipă?
Nu mă orientez după gen, ci după iubire. Nu fac discriminări.
Nici eu.
Și dv., doamnă?
Discriminați?
Poftim?
Pe bază de…
Glumeam!
E o glumă! Noroc!
Noroc!
Dă pe gât!
Dansează împreună, vezi?
Tu dansezi așa?
- Depinde de cântec. - Nu dansa așa!
- De ce nu? - Nu!
Totul e atât de diferit acum.
Pe vremea mea, nu puteam merge singură la petreceri.
Mereu a trebuit să merg cu Héctor.
Sau cu vărul meu.
Sau cu tata.
Cineva trebuia să mă însoțească mereu.
Uită-te la fetele alea!
Beau și fumează încontinuu.
Și nu discriminează.
Păi…
Uită-te și tu!
Par fericite.
Și au venit singure.
Nu, mătușă. N-au venit singure.
Au venit împreună.
Héctor!
Mă gândesc încontinuu la ce se va întâmpla dacă nu ne putem întoarce.
O să ne întoarcem.
Sunt sigur.
Și când o vom face,
vom reveni fix în locul și momentul de unde am plecat.
Nimic nu se va fi întâmplat.
Știu asta pentru că așa e și iubirea noastră.
Puternică în trecut.
Puternică în viitor.
Este
omniprezentă.
E peste tot.
Aștept să-mi închizi gura ca să te sărut, dar ai rămas fără cuvinte.
- Omniprezență! - Da.
Sunt peste tot, ca internetul, Héctor!
Doar asta s-a schimbat.
- Undele de… - Undele.
Undele de cinci gigahertzi.
- Exact. - Nora!
- Asta afectează mașina! - Mașina…
- Acum taci și sărută-mă! - Bine.
De-asta avem nevoie, cu siguranță.
Dnă doctor, cum le-ai numit?
Dispozitive de bruiaj.
Mecatroniștii se ocupă de asta.
Dnă doctor,
mulțumesc că mi-ați amintit de ce ador fizica.
Abilitatea de adaptare la variabile e diferența dintre talent
și geniu.
Bun, acum trebuie să plec.
Să începem! Spor la treabă!
Dnă doctor, anunțați-mă imediat ce mașina funcționează!
- Da, Julia. Mersi! - Mulțumesc!
- Să-i aducem pe mecatroniști! - Da.
Dle doctor, veniți să luăm bateriile?
- Sigur. - Mă duc la școală.
- Mulțumesc! La revedere! - Pe curând!
- Pa! - Mulțumesc!
Ce e?
Știi că-mi plac momentele tale de sclipire, nu?
Dar e și cam neplăcut.
E ca și cum…
toată chestia asta a fost invenția ta iar eu sunt doar asistentul.
Héctor, poate asta cred ei, dar chiar nu contează.
Asta…
suntem noi doi.
Știu.
Nora!
Portalul se închide.
Sper că inginerii vor aduce repede dispozitivele de bruiaj.
Mecatroniștii sunt tocilari deștepți. Azi sau mâine vor termina treaba.
Sper.
Ce părere ai despre ăsta?
Adică?
Uite, apar așa.
Dacă nu-ți place tipul ăsta, glisezi la următorul.
Apoi, următorul, următorul și tot așa.
E grozav!
Așa se căsătoresc oamenii acum?
Nu se căsătoresc.
Ce e rău în a te căsători?
Ți-ar plăcea să renunți pentru altcineva la carieră și la țelurile tale financiare?
Sau la altele, dacă ai copii.
Bine, dar… căsnicia are și avantaje.
Companie, siguranță, stabilitate.
În plus, căsătoria înseamnă…
Și chestia aia.
Sigur, dar chestia aia se poate și fără căsătorie, mătușă.
Da, adică…
Sigur, e posibil, dar nu…
Crede-mă, e posibil.
Cum așa?
Ești o fată atât de respectabilă!
Porți ochelari.
Mătușă, mentalitățile s-au schimbat.
Poți să renunți la ideile astea.
În plus, oamenii nu fac sex doar ca să facă copii, mătușă.
Ci și ca să se simtă bine.
Da, știu asta.
Ei bine…
Asta e grozav.
Vreau să te întreb ceva.
Trebuie să răspunzi sincer și rapid.
Bine.
Te masturbezi, mătușă?
- Ce? - Zi repede!
- Ce întrebare e asta?
- Hai! - Zău așa!
- Ce, crezi că-ți crește păr în palmă? - Alondra!
- Nu! - Mătușă…
Nu ar trebui să întrebi despre astfel de…
- Nici nu poți vorbi despre asta! - Nu!
Nu, domnișoară.
Nu.
Te duc la un sex-shop.
Doamne…
Nora, ai încercat periuța de dinți electrică?
E obiectul meu preferat din…
Nora, frumusețea ta e…
ca paleta culorilor dintr-o refracție…
Nu, e ca o implozie a unui quasar care…
Héctor!
Îți place sau nu?
La nebunie.
Stai puțin!
Uite ce am cumpărat!
Ai cumpărat prezervative.
Nu-s simple prezervative.
Prezervativele astea au un inel care vibrează.
Ăsta e un vibrator portabil fără fir.
Și îmi place ăsta.
Întârzie ejacula…
De ce ai luat spray pentru amânarea ejaculării?
Cum adică de ce, Héctor?
Alondra te-a văzut cumpărându-le?
Da.
Ea m-a dus la sex-shop.
Ai fost la un bordel?
Bordel?
Nu.
E un magazin.
Tot de acolo am cumpărat asta pentru tine.
Și de ce vorbești cu altcineva despre viața noastră sexuală?
Ce mai faci, Nora?
Cum te simți?
Bine,
cred.
Ce părere ai despre vremurile astea?
Progresul științific e copleșitor.
Tehnologia e foarte specializată.
- Nu mi-am imaginat că… - Hai să ne așezăm!
Nu voiam să-mi răspunzi în calitate de savantă.
Vreau să știu ce simți ca femeie.
Eram așa de obișnuită cu locul pe care îl ocupam,
încât e greu să-l înțeleg pe cel nou.
Da, trebuie să fie greu.
Dar sunt vremuri mai bune să fii femeie decât în anii '60.
Mai ales pentru o savantă.
Mintea ta e atât de activă, atât de ageră, atât de ocupată, încât m-am gândit
că ar fi grozav dacă ai participa la o conferință mâine.
O conferință?
Nu mai păstrăm secretă călătoria în timp?
Nu trebuie să spunem de unde vii.
Vreau să ne împărtășești cercetările tale.
Dă-ne darul inteligenței tale minunate!
Ar fi o mare onoare.
Îl voi întreba pe Héctor dacă vrea să țină…
Nu. În acest caz,
vrem doar participarea ta, nu pe a lui Héctor.
E o conferință organizată în cadrul 8M.
Nu e prea devreme să fie ținută la ora 08:00?
Nu, Nora, 8 martie.
Ziua Internațională a Femeii.
Există Ziua Internațională a Femeii?
Acum există.
Ei bine…
Da…
Dar ce aș putea să le spun femeilor, Julia? Sunt…
Sunt vocea trecutului, la propriu.
Nu, Nora.
Într-un fel greu de explicat și de înțeles,
ești vocea viitorului.
M-am întâlnit cu Julia în campus.
Mi-a spus despre o conferință.
Conferință?
Să vorbim despre invenția noastră ultrasecretă?
Nu.
Despre teoria noastră.
- Nu-mi place. Nu vreau să merg. - Nu-ți face griji!
M-a invitat doar pe mine.
Doar pe tine?
Zice că profesorii organizează conferința în cadrul 8M.
Ziua Internațională a Femeii.
Ziua Internațională a Femeii?
Când e Ziua Internațională a Bărbatului?
Alondra zice că toate celelalte zile sunt Ziua Internațională a Bărbatului.
Nora, n-ai observat?
Sunt văzut doar ca asistentul tău.
Nu, n-am spus așa ceva.
Doar nu mi s-a permis să am un asistent.
Nu din cauza mea.
Dar aici și acum, nu-mi iei apărarea.
Să te apăr?
Dacă te deranjează așa de tare, cere-i Juliei să te includă în conferință!
Cum am făcut eu pe vremea noastră.
Exact asta vreau să spun, Nora.
Ceea ce oamenii văd aici…
e diferit.
Ochii lor văd alte lucruri, înțelegi?
Poate ar fi bine să încerc să le văd și eu.
E normal să spui asta.
Ești părtinitoare, căci situația asta te avantajează.
Ar fi o greșeală să ne obișnuim ochii cu asta,
căci, când ne vom întoarcem în anii '60,
nu vom mai vedea lucrurile clar.
Héctor, azi, mai mult ca niciodată,
văd totul extrem de limpede.
Bună ziua!
Mulțumesc conducerii Facultății de Științe pentru onoarea de a deschide simpozionul
„Savantele care revoluționează fizica”
pentru a sărbători Ziua Internațională a Femeii.
Prima conferință va fi susținută de dr. Nora Cervantes,
care a venit de departe
ca să ne împărtășească cercetările sale importante.
Mulțumim, dnă doctor!
SAVANTELE CARE REVOLUȚIONEAZĂ FIZICA
Doar un scurt discurs.
Câteva cuvinte, Julia, te rog.
De ce face asta?
Bună ziua!
Aș vrea să vă spun ceva în cinstea Zilei Internaționale a Femeii.
„Fii bună,
dar ține-mă pe jar.
Fii demnă, dar nu mândră.
Râzi, dar nu strident.
Privește, dar cu modestie.
Fii blândă, dar nu supusă.
Fii veselă, dar nu frivolă.
Vorbește, dar cu reținere.
Fii femeie,
nu păpușă.”
Felicitări, domnițelor!
Mulțumesc!
Mulțumesc frumos!
Timpul și vârsta nu trec neobservate.
Când Facultatea de Fizică a fost fondată în 1938,
acest public nu exista.
Unde erau odată arbori jacaranda, acum e o sală de sport.
Și, într-o zi, poate că nici acest loc nu va mai exista.
Totul se schimbă întruna, iar știința nu face excepție.
E o introducere bună în teoria
care m-a ținut ocupată în ultimii 15 ani.
Trei revizuiri ale ecuațiilor de câmp ale lui Einstein,
în colaborare cu colegul și soțul meu,
Dr. Héctor Esquivel.
Împreună, am descoperit, ne-am dat seama
că, în ultimele decenii, fizicienii au trecut cu vederea
patru probleme majore în ecuațiile de câmp ale lui Einstein.
Spune-le despre emisia de tahioni!
Poftim?
Dacă nu le explici emisia de tahioni, nu vor înțelege nimic, Nora.
Corect.
Toate acestea sunt legate de ceea ce numim emisia de tahioni, care…
Cu permisiunea dnei doctor, aș vrea să vă explic rapid ce sunt tahionii.
E o particulă cu proprietatea neobișnuită
de a călători cu viteza luminii sau chiar mai rapid.
Da, e exact ce urma să explic.
De ce nu mă lași să te ajut?
Pot explica. Îmi dai voie?
Héctor, te grăbești cu explicațiile.
Da, dar eu sunt expertul în tahioni, Nora.
Dacă nu explic eu, nu o să priceapă nimeni.
Héctor, n-am nevoie de ajutorul tău.
Te rog!
O dă în bară.
Vedeți cum sunt femeile?
Femeile…
Apropo de femei,
în calitate de savantă,
vreau să îi mulțumesc doamnei rector, dr. Julia Villalba,
pentru că m-a invitat să țin acest discurs.
Domnule coleg!
Sunt profesorul Cossío. Mă bucur să te cunosc.
- Dr. Esquivel. Héctor. - Încântat!
- Sper că nu te-au dat afară. - Sigur că nu.
Te înțeleg perfect.
Poate că da.
Ne-am săturat cu toții de misandria dnei rector.
De exemplu, de ce nu apare numele tău pe afiș?
Și nici poza ta?
Nu e corect.
Nu e cinstit. De ce nu-ți recunosc meritele?
Nu mai contează.
Ce faci? Nu ai voie să fumezi aici.
Așa e.
Mergem la o bere.
Vrei să vii?
Să mergem!
Așa se deschide posibilitatea călătoriei în timp.
Mulțumesc! La revedere!
Bravo!
Dnă doctor, felicitări!
Mulțumesc mult!
Mătușă, a fost foarte palpitant.
N-am înțeles prea multe, dar e clar că ai subiectul la degetul mic.
N-am înțeles pe deplin ce s-a întâmplat acolo, dar…
Unde e Héctor?
- Ce cânți, doctore? - Noua piesă a lui Durcal.
Nu e nouă deloc.
Știi ce cred?
Totul era…
foarte bine.
Nu-i așa?
Înainte, totul era cum trebuie.
Nu mă înțelege greșit!
Vreau mai multe oportunități pentru femei.
Reducerea inegalităților, firește.
Cu ceea ce nu sunt de acord acum e că suntem tratați ca niște diavoli.
- Exact. - Nici nu le poți atinge.
Acum bărbații ar trebui să se simtă vinovați și rușinați
pentru un simplu compliment.
Diavolul, frate!
Cuvinte înțelepte de la dr. Esquivel.
La fix!
- Noroc! - Noroc!
Noroc, dle doctor!
Discuția a fost extraordinară.
Le-ai câștigat pe cele mai dure.
Pe cele mai exigente.
Mulțumesc mult, Julia!
Vreau să-ți spun ceva.
Consiliul e pe cale să schimbe conducerea departamentului de fizică.
Am vrea să-ți propunem să intri într-un fel de perioadă de actualizare.
Familiarizează-te cu schimbările prin care a trecut universitatea
și, la momentul potrivit, propune-te
ca șefă a departamentului de fizică al Facultății de Științe.
Doamne!
Avem mare nevoie de tine aici.
Te rog!
Rămâi cu noi!
Te gândești serios.
Crezi că mai ai cu ce să contribui la lumea de azi?
Sau lumea de azi are mult mai multe să-ți ofere?
Nu știu.
Ce știu e că trebuie să mă întorc după sora mea.
Trebuie să opresc accidentul.
Nora,
moartea mamei nu a fost vina ta.
Poate că ar fi fost altfel dacă ai fi fost acolo.
Poate că da, poate că nu.
Poate ar fi murit a doua zi din oricare altă cauză.
Tu
nu datorezi nimic nimănui.
Oamenii mor, Nora.
Vei afla asta cu timpul.
M-am împăcat cu moartea mamei cu ani în urmă.
La fel și Alondra.
Suntem împăcate cu viața noastră.
Unde ai fost?
De ce nu ai răspuns la telefonul mobil?
Nu l-am auzit.
A ieșit foarte bine.
În caz că te interesează.
Cum să nu-ți iasă bine? Doar ești o femeie de succes în 2025, nu?
Ce vrei să spui cu asta?
- Că nu merit succesul? - Sigur că îl meriți.
Meriți să ți se întâmple lucruri bune.
Dar acum
ești confuză, Nora.
Din cauza atâtor aplauze, dnă doctor.
- Nu? - Nu e asta.
Nu.
- Ce s-a întâmplat a fost… - Ce s-a întâmplat?
Ce se întâmplă e că o să plec naibii cu mașina mea.
- Mașina ta? - Da, mașina mea!
A mea.
Care dintre noi a rezolvat un paradox temporal?
Ceea ce n-ar fi însemnat nimic
fără cercetările mele despre ecuațiile de câmp.
Cele pe care le-ai publicat după ce te-am prezentat doctorului Erasmo?
Deci totul e datorită ție.
Sigur ești foarte încântat
și mândru să faci parte dintr-o gașcă veselă de misogini mediocri.
Abia aștept să mă întorc,
ca să fiu în clubul de misogini mediocri ca mine.
Atunci, dacă te-ai săturat de asta,
de munca noastră împreună,
de noi doi,
nu mai avem nimic de făcut!
Tu pleci. Eu rămân.
Bine.
Au sosit dispozitivele de bruiaj.
- Suntem aproape gata să mergem acasă. - De ce ai spus chestiile alea?
Ce anume?
Astea. Chestiile astea.
Suntem tratați ca niște diavoli.
Oprește-l!
Știu exact ce am spus. Oprește-l!
Am fost acolo.
Tu chiar crezi lucrurile astea?
Da, Nora.
Și ce dacă?
Tot ce e acolo, tot ce am spus la vremea mea,
m-au făcut un om bun.
Ai spus-o chiar tu.
Acum ochii lor văd altfel. Urechile lor aud altfel.
Dar tu?
Tu chiar crezi, nu?
Chiar crezi că sunt un macho?
Un misogin? Serios?
Un prădător?
- Nu. - Nu?
Nora, mă cunoști.
Mă cunoști. Știi că, în timpurile noastre, eram un om bun.
Eram galant, fermecător, respectuos, iubitor, grijuliu.
Nu tocmai de asta te-ai îndrăgostit de mine?
Ba da.
Asta m-a făcut să mă îndrăgostesc de tine.
Dar acum…
Amândoi suntem victimele timpurilor noastre.
Portalul se închide, Nora.
Iartă-mă!
M-am înșelat.
Să mergem acasă!
Nu vreau să plec, Héctor.
Nora!
Comentariile sunt foarte negative. La această universitate,
ne-am angajat să respingem orice limbaj sexist sau patriarhal.
Voi spune ceva în apărarea lui Héctor.
Comentariile nefericite pe care le-a făcut nu erau menite să jignească pe nimeni.
A fost crescut în alte vremuri.
În timpurile noastre, Julia. Știi asta.
Da.
Eu știu asta, fiindcă știu de unde veniți.
Dar lumea nu știe.
Vremurile astea ne-au schimbat.
Nu mai suntem aceiași oameni.
Ne vedem mai târziu, bine? Mătușă!
- Bună, scumpo! - Bună!
M-am gândit la voi doi.
Ce mai faci?
Ei bine…
Cred că acum sunt mai pregătită să trăiesc în epoca asta, nu?
- Cum adică? - E așa cum ai spus.
Într-un fel, căsătoria
e un concept depășit acum.
Am spus asta,
dar nu înseamnă că trebuie să fie și pentru voi doi.
Mulți ani,
am fost fericită cu Héctor.
Așa de fericită!
Da. Desigur.
Sunt sigură că, pe vremea lui, era un tip grozav.
Mai mult decât atât.
Héctor e iubirea vieții mele.
Nu…
Nu!
NORA
Nu, Héctor.
Iubirea mea, ne-am petrecut viețile încercând să înțelegem timpul.
Credeam că de data asta în sfârșit am reușit,
dar timpurile noastre ne-au fost împotrivă.
Împreună, am forțat nu doar limitele științei,
ci și pe ale poveștii noastre de dragoste.
Și absolut nimic nu poate distruge ce am construit.
Acum văd că ești liberă.
Îți doresc să prosperi în aceste vremuri care îți aparțin.
Ești făcută pentru lucruri mai mărețe decât ți-ai imaginat vreodată.
De aceea, chiar dacă mă doare profund,
nu-i pot permite acestui bărbat din trecut să devină un obstacol în viața ta.
Adio, Nora!
Nora!
Voi purta în inimă fiecare „te iubesc”.
Toate cântecele pe care am dansat.
De fiecare dată când mi-ai spus să tac, ca să ne sărutăm.
Pentru totdeauna al tău, Héctor.
Ce s-a întâmplat?
Ai pățit ceva?
Héctor a plecat.
Cum adică?
Masa imaginară e un concept teoretic în matematică și fizică,
rezultată din rădăcina pătrată a unei particule cu masă negativă.
Masa imaginară e asociată cu tahionii.
Dar ce sunt tahionii?
Sunt particule care călătoresc…
Vă rog să așteptați afară!
Unde e mașina?
A luat-o cu el?
Portalul e deja închis, Julia.
Trebuie să aștept 30 de ani.
Nu știu ce o să fac.
Nora!
Toată viața, mi-ai fost o sursă de inspirație.
Așa cum el a fost pentru tine.
Acum e rândul tău.
Asta e clipa ta.
Trebuie s-o trăiești.
Cum ați rezuma într-o propoziție, dnă doctor Cervantes?
Aș spune că timpul suntem pur și simplu noi.
Premiul Național pentru Știință se acordă doamnei doctor Nora Cervantes.
„Femeia anului” e puțin spus. Femeia deceniului. A secolului, chiar.
PERSPECTIVE CUANTICE
Cervantes ne-a lăsat planul unei adevărate revoluții științifice.
Și acum avem paradoxul lui Cervantes…
Am avut o mare iubire, dar am trăit în timpuri diferite.
1996 CIUDAD DE MÉXICO
Nora!
Nora, ce ai făcut?
Mi-am urmat inima.
Am profitat de anii ăștia.
Mi-am trăit viața
și, când a sosit clipa,
mi-am construit propria mașină…
ca să te găsesc
și să-mi petrec restul vieții cu tine.
Iod.
Uraniu.
Bismut.
Și tu ești iubi a mea.
Ești iubi a mea.
Subtitrarea: Brândușa Popa