1966 MEXICO CITY
Hva er et ormehull? Tenk på det som en kortvarig portal.
Den kobler sammen to punkter i romtid
og lar oss hoppe fra punkt A til punkt B.
For å reise gjennom det må du generere partikler
som beveger seg raskere enn lysets hastighet.
De partiklene kalles takyoner.
Det er en teori om at hvert 30. år dannes det ormehull
takket være en spesifikk plassering av planetene i solsystemet
i forhold til jorden.
Og det som er artig
er at denne teorien åpner opp
for tidsreiser.
VÅR TID
Det var alt for i dag. Ses i morgen.
Og husk, hold sinnene åpne.
Doktor, har du tenk på det jeg spurte deg om?
Jeg kan være assistenten din.
Jeg vet ikke, Julia.
Alle de andre professorene har en, og jeg må være nær deg.
Jeg syns alt arbeidet ditt er fantastisk, som alt du har oppnådd på universitetet.
La meg sjekke, ok?
Takk.
God ettermiddag. Hei, Berta.
DEN NASJONALE KUNSTFESTIVALEN 1966
-God ettermiddag, Sandra. -Hei.
Jeg hørte at den sovjetiske forsendelsen kom.
Den informasjonen har dr. Quijano, Nora.
Hvis mannen din dukker opp, vil de nok si det til ham først.
Doktor, jeg er på vei ut, men er det noe du trenger?
Den sovjetiske forsendelsen kom.
Den inkluderer transduserne mine.
Å ja, jeg beklager.
Jeg glemte å si det til dr. Esquivel.
Men de er der.
Dr. Esquivel ba ikke om dem. Jeg gjorde det.
Jeg vil også ha en assistent.
-Jeg har en frivillig. -Assistent?
Hør her, søta.
Du har allerede fått det du ba om.
Klassen din.
Vi snakker om assistenten senere.
Unnskyld meg, søta.
Luzma!
Luz María!
PRODUSERT I USSR.
KUN AUTORISERT PERSONELL
La oss fortsette med romantisk musikk.
En sang som allerede klatrer på listene
og uten tvil får hjertene deres til å danse i ettermiddag.
Du fikk tak i den.
Nå kan vi teste det.
Kom igjen.
Det funker.
Portalen er åpen, Héctor.
Kom igjen.
Jadda!
Ja.
-Skal vi teste den? -Ja.
Nei.
Men hvorfor? Den begynte ikke å snurre.
Jeg tror vi trenger et større budsjett.
Har du en plan?
Jeg inviterte dr. Carrasco på middag hos oss i kveld.
Hvorfor? Vi kan møte ham på kontoret hans.
Ja, men han kom for å spørre meg om hva vi har gjort med finansieringen.
Jeg tåler ham ikke.
Jeg tåler ham heller ikke. Kom her.
Men vi må blidgjøre ham for å holde på finansieringen.
Vi er så nære, Nora.
Så nærme. Nesten der.
Hold kjeft og kyss meg.
Så du det, skatt?
Mexico City skal bygge en T-bane.
-Virkelig? -Byggingen starter om et år.
De vil vise seg frem nå.
Endelig god transport i denne trafikkgale byen.
Nå er vi i fremtiden.
Du, Héctor.
Hva skal vi si til Carrasco?
Fortelle hva vi har gjort.
Ja, men denne gangen må vi vise ham noe.
Nei, vi er ikke klare for det, Nora.
-Vennen! -Vennen!
-Glad du kom. -Hei, Rebeca.
Hei, Héctor.
Hva slags blikk er det?
Du får ett hint.
Det begynner med "G"
og er over om ni måneder.
Gratulerer.
-Gratulerer, svigersøster. -Takk, Héctor.
Siden dere ikke ville ha barn, får dere være tante og onkel.
Og vi skal være de beste.
-Hva sa Vicente? -Jeg har ikke sagt det ennå.
-Dere fikk vite det først. -Han blir glad.
Kom på middag senere og se uttrykket hans når jeg sier det.
-Vær så snill? -Vi kan ikke i kveld.
Carrasco kommer på middag.
Om prosjektet? Det superhemmelige?
-Ja… -Fortell meg om det.
Det kan vi ikke. Universitetets regler.
Men la oss gjøre dette.
Middag i morgen, så baker jeg eplepaien du elsker til deg.
Søster,
du blir verdens beste mamma.
Så søtt.
Ok, jeg drar.
-Ha det. -Ha det.
-Ha det, vennen. -Ha det, vennen.
-Skål. -Skål, doktor.
For vitenskapen.
-Hva med denne? Liker du den? -Veldig god.
Hva tenker du om at studentene vil fjerne ekspresident Alemáns statue?
Vær så snill.
Bare hvis de sprenger den.
Skal vi sette i gang?
Så, doktor, hva er status på forskningen din?
Vel…
Doktor, jeg har forsvart deg i årevis.
Men universitetet har investert en formue på denne forskningen.
-Ja. -Jeg trenger hjelp.
Gi meg noe.
Ja, doktor. Jeg setter åpenbart pris på det.
Jeg skal være ærlig.
-Vi trenger mer tid og mer finansiering… -Nei.
Prøver du å gi meg slag?
-Overhode ikke… -Vi har en teori.
Nei, lille frøken.
Universitetet brukte ikke penger så du kan gi meg en teori.
Jeg trenger en tydelig beskrivelse.
Hvor ble pengene av?
Jeg forstår, men vi trenger bare to uker til.
Det kommer ikke på tale.
Jeg må ha resultater. Jeg står overfor mye press.
Når vi viser hva vi har, vil du ha det du trenger…
Du setter Mexico på kartet.
Du, UNAM, oss.
Dette vil endre vitenskapen og fysikkens historie.
Dette vil endre menneskehetens historie.
Ja…
En gang hadde jeg æren av å møte Kennedy da han besøkte Mexico med kona.
Da jeg så dem sammen, forsto jeg hemmeligheten bak deres suksess.
Han tar seg av det viktige.
Hun tar seg av kameraene. Alle har sin rolle å spille.
Hvis du har de rette delene, men ikke plasserer dem riktig,
passer ingenting.
Det er svaret, Héctor.
Det er svaret.
Er hun ok?
Det er svaret.
Siden dere ikke har vist resultater,
må jeg informere styret om at forskningen avsluttes.
-Det er mange års arbeid. Vær så snill. -Doktor, vi kan vise deg noe i morgen.
Greit, da. God kveld, og takk for middagen, dr. Esquivel.
Din kones buñuelos er enestående.
-Ikke sant? -Takk.
Hils fru Eréndira. Jeg sender noen senere.
God kveld.
-Følg ham ut. -Tillat meg.
Takk.
Héctor, vi har svaret.
Hvilket svar?
Carrasco, den irriterende mannen, han ga det til oss.
Vi har de rette delene, men de er på feil sted.
Hva har maskinens feil med toalettvannet å gjøre?
Corioliskraften.
Hvis jeg skyller ned på den sørlige halvkulen,
renner vannet én vei,
men på den nordlige halvkule renner det…
La oss få maskinen til å snurre i motsatt retning.
Gi meg en skrutrekker.
Hva er Carrascos problem?
Han er en idiot.
Gi meg en Phillips.
Ja, han er det, men du sier ingenting.
Skal jeg krangle med ham?
Ikke bland sammen kortene, ok?
Nei, jeg ber deg støtte meg.
Og nei, jeg blander ingenting sammen.
Denne skal være her.
Og denne her.
Denne…
…er klar.
Sett transduseren på plass.
Héctor, portalen er fortsatt åpen.
Den er fortsatt på.
Nora.
Skal vi reise?
-Greit. -Vi gjør det.
Dører.
Héctor.
Skal vi reise til fortiden eller fremtiden?
Fremtiden.
Hvor langt?
Ikke mer enn 15 minutter, ok?
Et kvarter.
Turbiner.
Turbinene er aktivert.
Oksygen.
Oksygen på.
Kraft.
På 100 %.
Takyoner.
TAKYONER
Takyoner genererer.
Gaussnivå?
Gaussnivået står på grønt.
Klar.
Nora.
Du er et geni.
Jeg vil ikke dra.
Kom igjen.
Vi kommer tilbake.
Dette er fremtiden.
Nei, tante. De kom sammen.
Dette…
…er deg og meg.
Går det bra, Nora?
-Ja, jeg tror det. -Ja?
Er du ok?
Jeg er svimmel.
Kribler det overalt?
-Ja. -Kjenner du det?
Sprøtt.
Nora, hvor er vi?
Hvorfor…
Hvorfor er vi ikke i laben?
La meg se.
Hva…
-Nei. -Hva skjer?
Nei!
-Gjorde du noe? -Nei…
Vi mangler kraft.
Nora, transduseren.
Den brant ut.
Dette kan ikke stemme. Det er en…
Vi reiste definitivt lenger enn 15 minutter.
Universitetet burde…
…være et sted i nærheten.
Eller et par kilometer unna.
Det kommer an på…
…hvor langt inn i fremtiden vi reiste.
Héctor…
Vi miskalkulerte farten på takyoene.
Vi reiste…
…i tiden.
Vi klarte det.
-Ja! -Nora, vi klarte det.
Hva nå?
Først og fremst…
Vi trenger en ny transduser.
Og analysere beregningene for å finne feilen.
La oss finne universitetet.
La oss finne det. Ja.
STEM PÅ RUTH CHEREM
DIN KANDIDAT - FREMTIDEN ER NÅ!
Så…
Er dette en matbutikk eller noe?
Mye mer moderne, ikke sant?
Héctor, hvor langt reiste vi inn i fremtiden?
Jeg vet ikke. Kom igjen.
God kveld.
Unnskyld meg, frøken.
Frøken?
Nei, hun hører oss ikke.
-Hun kan ha en tilstand eller noe. -Hun har de…
Hvilken smak?
-Unnskyld? -Ja, disse kondomene har smak.
-Vi har også teksturerte. -Nei.
Kond… Nei.
Jeg kan ikke be om det foran to damer.
Ja, nei.
Vent, smaksatt?
Vi har kirsebær og ananas. Bjørnebær kom i fjor.
Se, Nora.
Se.
Vi reiste…
Femtini år inn i fremtiden.
Unnskyld meg.
Vet du veien til universitetet i Mexico?
-UNAM. -Ja.
Kjører dere?
Ikke akkurat, nei.
Det enkleste er å ta T-banen.
Ut bak, til venstre og dere ser stasjonen etter to kvartaler.
-T-banen? -Ja.
Jeg vil se den.
God kveld. Takk.
God kveld.
UTGANG
Hva er de dingsene?
Alle har en sånn.
Kanskje…
Jeg vet ikke, men de ser hypnotiserte ut, gjør de ikke?
Ja.
Unnskyld, kan dere fortelle oss hvordan vi kommer oss til UNAM?
-To stopp til. -Så ta den grønne linjen.
-Takk. -To til og den grønne linjen.
Utrolig.
Der er den.
Héctor!
Nora.
Hvor er president Alemán?
Jeg sa det.
-Alt er som før. -Ja.
Litt falmet, men ja.
Hvis alt er som før, burde lageret være åpent.
Ja, la oss håpe det.
Héctor.
Hva er alt dette?
Det er elevene, er det ikke?
Ja, men "død over patriarkatet"?
Patriarkatet fra hvor?
-Hvordan skal jeg vite det? -Kom.
-Virker det? Ja? -Vent.
Sånn.
Kom igjen.
HVORDAN LAGE EN PODCAST
Héctor, dette er ikke fysikklageret lenger.
Åpenbart.
Ser ut som arkitekturavdelingen.
Hvordan skal vi finne transduseren?
Jeg vet ikke, kanskje oppe.
"Røyking forbudt"?
Hva har de imot røyking?
-Hei, frue. -Héctor…
-Legg den tilbake. -God kveld.
-God kveld.
Hva gjør dere her?
-Vi stjal ikke, betjent. -Dere fikk ikke sjansen.
Si at vi leter etter fysikklageret.
Vi leter etter… Ok.
Betjent, sannheten er at vi jobber her.
Jeg er dr. Esquivel, dette er dr. Cervantes.
Ta oss til dakanen. Han kjenner oss godt.
-Ja. -"Dekanen."
"Doktorer."
Særlig.
Ansatte på universitetet, men alt dere har er ID-kort.
Fra 1966.
Søtt, en liten Chiquidrácula-sløyfe.
-Chiqui-hva? -Ja. Husker du ikke Chiquilladas?
-Hva er Chiquilladas? -Har dere bodd under en stein?
Vi er fra 1966.
Tidsmaskinen vår brøt sammen og tok oss til 2025 ved en feil.
Vi trenger bare en ny transduser, sjekke alt og dra tilbake til vår tid.
Sett deg, unge mann.
Be om et ruspanel.
-Et ruspanel? -Toksikologi?
-Vi er ikke narkomane. -Sitt.
-Señora, god morgen. -God morgen.
Dere kan gå.
God morgen.
-Unnskyld oss. -Du også. Vent utenfor.
Jeg visste det.
Dere to
dro gjennom et ormehull.
-Ja. -Utrolig.
Ja, nett…
Unnskyld meg, men…
Hvem er du?
Julia Villalba.
Jeg var studenten din. Nå er jeg dekan ved dette universitetet.
-Julia, studenten min! Julia? -Ja.
-Jenta mi! -Ja.
Dekan?
Julia.
Jeg visste du ville nå langt, Julia.
Kanskje ikke så langt som du.
Jeg visste at dere hadde reist i tid.
Jeg sa det.
Men ingen trodde på meg.
Hva mener du? Jeg har alltid trodd på deg.
Dette er Alondra, din grandniese.
En av de beste studentene på fakultetet.
Det går i familien.
-Er du datteren til… -Hvem sin datter?
Becky. Rebeca er moren min.
-Selvsagt. -Rebeca!
Rebeca fikk en datter.
Bare jenter!
Så skjønt!
Jeg trodde aldri jeg ville møte deg, den geniale dr. Nora.
Min grandtante?
Jeg studerer fysikk på grunn av deg.
-Gjør du? -Ja.
-For en søt liten nese. -Syns du?
Jeg er glad dere kjente hverandre.
-Og at du er klar over hva som foregår. -Ja.
Julia, dekan, vi trenger hjelp.
Portalen vi kom gjennom er fortsatt åpen, men den kan stenge når som helst.
Innen dager eller timer.
Vi vet det ikke før vi får slått ma på igjen,
sjekke alle instrumentene, se om noen er skadet og fikse dem.
Deretter finne ut hva vi feilberegnet.
Vil dere dra tilbake?
Det er svært viktig
at grunnen til at dere er her holdes topphemmelig
til jeg finner ut hvordan jeg skal forklare alt dette.
Verden er annerledes.
Teknologien har utviklet seg på utrolige måter.
-Hvor skal vi begynne? -Ja.
Døren er åpen.
-Mamma, jeg er hjemme. -Kommer.
Det er noen du må hilse på.
Héctor.
-God morgen. -Hei, står til?
Og Nora.
Hei, Nora.
Jeg er tanten din.
Hva?
På min fars side? Hvordan?
Du er…
Du er prikk lik moren din.
Jeg forstår ikke.
Ikke?
Tante Nora?
Ja.
Det er et mirakel!
-Husets spesialitet. -Den berømte eplepaien.
Det stemmer. Den er legendarisk, tante.
-Vi spiser alltid den. -Alltid.
Jeg fant oppskriften i mammas gamle kokebok og…
Her er den.
-Takk. -Hvorfor lærte hun deg ikke å bake?
Hun kan oppskriften utenat.
Bor hun fortsatt på samme sted? Jeg vil gjerne se henne.
Mamma d…
Hun døde ikke lenge etter at du forsvant.
Etter at jeg ble født.
-Hva? Hvordan? -Det var en bilulykke.
Hun gjorde alt hun kunne for å finne deg.
Nei…
Héctor, vi må dra tilbake.
Hadde hun ikke lett etter meg, ville hun ikke ha dødd.
Nei, ikke tenk sånn. Ingen så det på den måten.
Dessuten vil det endre alt.
Kan vi ikke bare slappe av litt?
Vi gjør klart gjesterommet.
-Klart det. -Det er ikke nødvendig, Rebeca.
Dekan Julia ordnet et sted.
Onkel, har du ingen å møte?
Ingen du vil treffe?
Jeg er enebarn, Alondra.
Nora er familien min.
Hei.
Hva med dette?
Hvordan ser jeg ut?
-Fint. -Ja?
Men rart, ikke sant?
Jeg føler at
buksene er altfor korte.
Men hvis jeg har dem slik de er ment å være,
kan du se undertøyet mitt.
La meg se.
Jeg syns det er bedre sånn. Ja.
Jeg vil heller se anklene dine enn undertøyet ditt.
-Perfekt. -Og meg?
Ta en titt.
Jøss, hadde de ikke din størrelse?
-Det er min størrelse. -Er det?
Du ser nydelig ut.
Men jeg kommer til å tenke at du har kledd deg ut som mann.
Så mye å ta innover seg.
Ja, jeg vet det.
Så du den lille TV-en?
Den ligner på den alle har.
-Men denne er større. -Jeg la merke til det.
-Hvordan fungerer den? -Jeg ser folk trykke.
Prøv å trykke der.
Baby, beveg på rumpa Vi danser på festen
Vi er tøffe, og nå er vi her
Vi driver stedet
Jeg er alene Jeg omgås ikke rottene
Å ja Baby, beveg rumpa for meg
For meg Beveg rumpa for meg
Hun forelsket seg i en latino som meg
Jeg blir på gata der jeg føler…
-Ja, vi skrur den av. -Ja.
Ok.
For noen poeter.
Stillheten er bedre.
Den går aldri av moten.
Så mange blokker.
Denne byen vokser bare oppover.
Héctor.
Jeg kan ikke tro at vi er i fremtiden.
Indium.
Livermorium.
Uran.
Og jeg elsker deg.
Jaså?
Jeg lurer på…
…hvordan det er å elske i fremtiden.
-God morgen. -God morgen.
Dokumentene foran dere er konfidensielle.
Ikke del dem med noen.
Beklager, men jeg sliter med å bearbeide dette.
Jeg har viet livet mitt til å studere romtid-teorier,
og nå er de beviste ved at dere to sitter her.
Som dekanen nevnte, vi må holde dette strengt hemmelig.
Iallfall til vi forstår innvirkningen på menneskeheten.
Doktor, vi har blitt bedt om å reparere maskinen.
-Ja. -Vi skal gjøre det.
Men kan vi tenke litt på paradoksene?
Konsekvensene av at de reiser til fortiden?
Vil ikke det påvirke tiden vi lever i nå?
Han har et godt poeng.
-Får jeg, doktor? -Vær så snill.
Vi har allerede reist til fremtiden, som dere kan se med deres egne øyne.
Reiser tilbake til fortiden er fortsatt en hypotese.
Derfor er det risikabelt og vi vil få noen overraskelser.
Men teorien…
Teorien vår sier at det viktigste
er å finne det nøyaktige tidspunktet for reisen tilbake.
Den analoge telleren sviktet, men vi ordner det med dagens teknologi.
Det er derfor vi reiste 59 år frem i stedet for 15 minutter.
Alt står i rapporten dere har foran dere.
Det stemmer.
Hva mener dere er neste skritt?
Vel…
-Greia er å få maskinen til å fungere. -Ja.
Finne komponenter forenlig med denne teknologien
ved hjelp av deres kunnskap.
Vi må måle den eksisterende magnetismen
for å bekrefte at ormehullet er åpent slik at vi kan reise gjennom tiden.
Hvis det stenger, må vi vente i 30 år til.
Rogelio, vær så god.
Vi gir dere hver deres mobil.
Utveksle kontaktinformasjon
og være klare til å bistå med hva de måtte trenge.
Hvis alle er enige, ber jeg instituttet om
å pause forskningen deres
så dere kan dedikere dere til dette.
La oss sette opp arbeidsplanen.
Unnskyld meg.
Hvordan funker denne?
Det er en berøringsskjerm, Alondra.
-Denne funker ikke. Det er… -Se her.
Trykk på denne knappen og hold den nede.
Og du, trykk på den.
Det er en berøringsskjerm med mange halvledere,
og når du tar på dem, lukker de seg.
Genialt.
Dette er fremtiden.
Héctor, har du funnet ut hva Internett er?
Ja, ifølge Internett er det et nettverk
av sammenkoblede datamaskiner verden rundt som deler informasjon.
De kobles trådløst sammen og radiofrekvensnettverket er på 2,4…
Jøss.
…opp til 5 gigahertz.
Gigahertz?
Bølgene må være overalt samtidig.
De er allestedsnærværende.
Dette stedet er helt annerledes.
Jeg foretrekker kaos, det er mer romantisk.
Alle disse små skjermene overvelder meg.
Utrolig at så mye data kan passe inn i denne lille tingen.
Hvorfor bruker du ikke din?
Tante, onkel, transduserne.
-Ikke lenger russisk. -Russisk?
Kinesisk. Universitetet kjøper dem på República del Salvador.
På gata?
I sentrum.
Vi har kontinuitet i alle elektriske koblinger.
Flott.
Alle instrumenter virker.
Turbinen pulserer også.
La meg se.
La oss se.
Magnetismenivået synker.
Portalen kan stenge når som helst.
Instrumentet virker, nålen beveger seg, men…
Den genererer ikke takyoner.
Er det mulig?
Maskinen virker.
Vi har sjekket takyonmåleren fire ganger, men…
Jeg vet ikke hvorfor den ikke vil generere takyoner.
Doktor, du trenger en pause.
Nå.
-Skål. -Skål, kjekke doktor.
-Denne er god. -Den er fra vår tid.
Nei.
Jeg blir aldri sliten av å beundre dine vakre øyne, Nora.
Noen gang.
Hold kjeft og kyss meg.
Dere jobber hardt, hva?
-Hei. -Hei.
Hei, Alondra.
-Hvordan går det? -Vel…
Ikke bra.
Det er sent, dere trenger litt hvile.
Vil dere ha skyss hjem til dere?
Hva?
Denne er god.
Skyss. Jeg kan kjøre dere hjem.
Skyss.
Nei takk, vennen.
Vi blir og jobber litt lenger.
Greit.
Ses i morgen.
Ja. Takk.
Takk.
Ha det.
Så her er planen.
En venn inviterte meg til henne for noen øl.
Det blir gøy, dere slapper av.
Dere vil ha det gøy. Dere må leve i fremtiden.
Jeg er med.
-Med. -Hva?
Nye ord. Kom igjen, Nora.
Bra, onkel.
Blir du med?
Da er jeg også med.
Greit. Skål.
Ikke gjør noe rart, ok?
Folk må ikke finne ut at dere er fra 60-tallet.
Vær så snill.
-Alondra! -Hei.
-Jeg trodde ikke du kom. -Jeg kommer alltid.
Hva er greia med dem?
De er min tante og onkel.
De er mennonitter.
Hva?
De lager ost,
og når de drar hjemmefra er alt rart for dem.
-Skal vi? -Kom igjen.
Paloma?
Nei. Jeg heter Nora.
En glede.
Hyggelig å møte deg.
-Jeg ser deg, kjerring! -Å, gi deg.
Han liker jakten, ikke fangsten.
-Gjett hvem jeg lå med. -Hvem?
Pablo.
Fyren du lå med på Corona?
Hva skjedde med Denise?
Den jenta vet ikke hva hun vil.
Jeg vet ikke om hun er seriøs eller om jeg bare er reserven hennes.
Bestem deg. Jenter eller gutter?
Jeg bryr meg ikke om kjønn, kun kjærlighet, jeg diskriminerer ikke.
Ikke jeg heller.
Og du, señora?
Diskriminerer du?
Jeg?
Angående…
-Bare tuller! -Det er en vits! Skål!
Skål!
Shot!
De danser sammen, ser du?
Danser du sånn?
-Det kommer an på sangen. -Ikke dans sånn.
-Hvorfor ikke? -Nei.
Alt er så annerledes nå.
I min tid kunne jeg aldri gå på fest alene.
Jeg måtte alltid gå med Héctor.
Eller min fetter. Eller pappa.
Noen måtte være anstand. Alltid.
Se på de jentene.
De drikker og røyker.
Og de diskriminerer ikke.
Vel…
Se på dem.
De ser lykkelige ut.
-Og de kom alene. -Nei, tante, det gjorde de ikke.
De kom sammen.
Héctor.
Jeg kan ikke slutte å tenke på hva som skjer hvis vi ikke reiser tilbake.
Det gjør vi.
Jeg vet det.
Når det skjer,
kommer vi tilbake til samme sted og tid som vi forlot.
Ingenting har endret seg.
Jeg vet det fordi kjærligheten vår er sånn.
Sterk i fortiden.
Sterk i fremtiden.
Den er allestedsnærværende.
Den er overalt.
Jeg venter på at du skal be meg tie så jeg kan kysse deg, men du er målløs.
-Den er allestedsnærværende! -Ja.
Det er overalt som Internett, Héctor!
Det er det som har endret seg.
-Bølger av… -Bølger.
Fem gigahertz frek…
-Nettopp. -Nora.
-Det er det som ødelegger maskinen! -Maskinen…
-Hold kjeft og kyss meg. -Greit.
Det er det vi trenger. Doktor, hva kalte du de…
-Signaljammere. -Jammere.
Mekatronikkingeniørene er på saken.
Jøss, doktor. Takk for påminnelsen om hvorfor jeg elsker fysikk.
Evnen til å tilpasse seg variabler er forskjellen på talent
og geni.
Jeg må gå.
Best å sette i gang. Jobb hardt.
Si ifra så snart maskinen virker.
-Det skal jeg. Takk. -Takk, doktor.
-La oss presse mekatronikkteamet. -Ja.
Kan du hente batteriene?
-Klart. -Jeg må til skolen.
-Takk. -Ha det.
-Vi ses.
-Ha det. -Takk.
Hva er det?
Du vet at jeg elsker å se deg skinne.
Men det suger.
Det er som om
at alt dette din oppfinnelse, og at jeg bare er assistenten din.
Héctor, kanskje de tenker det, men det spiller ingen rolle.
Dette
er deg og meg.
Jeg vet det.
Nora.
Portalen lukkes.
Jeg håper ingeniørene er raske med jammerne.
Mekatronikkgutta er nerder. De ordner det i dag eller i morgen.
Jeg håper det.
Hva syns du om ham?
Til å gjøre hva?
Se, du ser dem på skjermen.
Hvis du ikke liker ham, sveiper du til neste.
Og så den neste, den neste, og så videre.
Det er flott.
Er det slik folk gifter seg nå?
De gifter seg ikke.
Hva er galt med å gifte seg?
Vil man gi opp karrieren og økonomiske mål for en annen?
Eller andre, hvis du får barn.
Ok, men ekteskap har sine fordeler også.
Kameratskap, trygghet, stabilitet.
Og ekteskap kommer med…
Med det.
Ja, men det får du uten ekteskap også.
Ja, jeg mener… Det er mulig, men ikke.…
Tro meg, det er mulig.
Hvorfor? Du er en ordentlig jente.
Du bruker briller.
Tante, de ideene har endret seg. Du kan gi slipp på alt det.
Dessuten har ikke folk sex bare for å unnfange barn.
Det er også for moro skyld.
Ja, jeg vet det.
Vel…
Det er bra.
Ok, jeg skal spørre deg om noe. Du må svare ærlig og raskt.
Greit.
Onanerer du, tante?
-Hva? -Fort.
-Raskt. -Hva slags spørsmål er det?
-Nei. -Kom igjen!
-Vokser det hår på hendene dine? -Alondra!
-Ikke! -Tante…
Dette er ikke et tema du burde ta opp…
-Du kan ikke snakke om det! -Nei, vel… Nei!
Nei, unge dame.
Nei.
Vi går til en sexbutikk.
Jøss.
Nora, prøvde du den elektriske tannbørsten?
Det er den jeg liker best…
Nora, din skjønnhet er…
…som fargespredningen til en refrakt…
Nei, den er som en implosjon av en kvasar som…
Héctor.
Liker du det eller ikke?
Jeg elsker det.
Vent.
Se hva jeg kjøpte.
Du kjøpte kondomer.
Ikke bare kondomer.
Disse har en vibrerende ring.
Dette er en bærbar vibrator.
Og jeg elsker dette.
Forsinkende spray for men…
Hvorfor fikk ikke du forsinkende spray?
Hva mener du, Héctor?
Så Alondra at du kjøpte alt dette?
Ja. Det var hun som viste meg sexbutikken.
Var du på bordell?
Bordell? Nei.
Det er en butikk.
Det var der jeg kjøpte dette til deg.
Hvorfor snakker du om sexlivet vårt med noen andre enn meg?
Hvordan går det, Nora?
Hvordan føler du deg?
Greit.
Jeg antar det.
Hva synes du om denne tiden?
Det er overveldende vitenskapelige fremskritt.
Svært spesialisert teknologi.
-Jeg trodde aldri… -La oss sette oss.
Nei, jeg spurte ikke om din mening som forsker.
Jeg vil vite hva du føler som kvinne.
Jeg var så vant til min gamle posisjon at det er vanskelig å forstå den nye.
Ja, det må være vanskelig.
Men det er bedre tider nå enn det var på 60-tallet for oss.
Spesielt for en forsker.
Hjernen din er så aktiv, så skarp, så konsentrert, at jeg tenkte…
Jeg vil ha deg med på en konferanse i morgen.
En konferanse?
Holder vi ikke tidsreisen konfidensiell?
Vi trenger ikke å si hvor du kommer fra.
Jeg vil bare at du skal snakke om forskningen din.
Gi oss gaven av ditt utrolige intellekt.
Det ville vært en stor ære.
Jeg spør Héctor om han vil holde et foredrag.
Nei. I dette tilfelle
ber vi kun om din deltakelse, ikke Héctors.
Det er en 8M-konferanse.
08:00 virker tidlig, ingen vil dukke opp.
Nei, Nora, 8. mars. Den internasjonale kvinnedagen.
Er det en internasjonal kvinnedag?
Det er det nå.
Vel…
Vel, ja…
Men hva kan jeg si til kvinner, jeg er…
Jeg er en stemme fra fortiden.
Nei, Nora.
Det er vanskelig å forklare det,
men du er på en måte fremtidens stemme.
Jeg traff Julia på campus.
Hun fortalte meg om en konferanse.
En konferanse?
For å snakke om vår ultrahemmelige oppfinnelse?
Nei.
For å snakke om teorien vår.
-Jeg liker ikke det. Jeg deltar ikke. -Ta det rolig.
Hun inviterte bare meg.
Bare deg?
Hun sier at fakultetet organiserer dette som en del av 8M.
Den internasjonale kvinnedagen.
Den internasjonale kvinnedagen?
Og når er den internasjonale mannsdagen?
Alondra sier at alle andre dager er den internasjonale mannsdagen.
Har du ikke lagt merke til det?
De ser på meg som din assistent.
Nei, jeg har aldri sagt noe sånt.
Jeg vet ikke. Jeg fikk ikke lov til å ha en.
Jeg hindret ikke det.
Men her og nå støtter du ikke meg.
Støtter deg?
Snakk med Julia og be henne om å invitere deg til konferansen.
Som jeg gjorde i vår tid.
Det er poenget mitt, Nora.
Det folk ser her er…
…annerledes.
Øynene deres ser andre ting.
Kanskje det er greit å prøve å se de tingene også.
Selvsagt sier du det.
Du er partisk. Denne situasjonen gagner deg.
Vi kan ikke bli vant til det,
for når vi drar tilbake til 60-tallet…
…vil vi ikke se ting klart.
Héctor, mer enn noensinne…
…ser jeg ting fullstendig klart.
God ettermiddag.
Takk til Det naturvitenskapelige fakultet for æren av å åpne dette forumet,
Kvinnelige forskere som endrer fysikken,
for å feire den internasjonale kvinnedagen.
Den første taleren er dr. Nora Cervantes.
Hun kommer langveisfra for å dele sin viktige forskning.
Takk, doktor.
KVINNELIGE FORSKERE SOM ENDRER FYSIKKEN
Bare et par ord.
Et par ord, Julia.
Hvorfor gjør han det?
God ettermiddag, alle sammen.
Jeg vil gjerne komme med en tanke til ære for kvinnedagen.
"Vær snill,
men ikke enkel.
Vær verdig, men ikke stolt.
Le, men ikke høyt.
Se, men vær beskjeden.
Vær forsiktig, men ikke medgjørlig.
Vær glad, men ikke lettsindig.
Snakk, men med selvbeherskelse.
Vær en kvinne…
…ikke en dukke."
Gratulerer, små damer.
Takk.
Tusen takk.
Tid og alder går ikke ubemerket hen.
Da Fysikkfakultetet ble grunnlagt i 1938 fantes ikke dette auditoriet.
Der det en gang var jakarandratrær, er det et treningsstudio.
Kanskje dette stedet vil opphøre å eksistere.
Alt er i konstant endring. Vitenskapen er intet unntak.
Dette er en god introduksjon til teorien jeg har jobbet med i 15 år.
Tre endringer til Einsteins feltligninger,
i samarbeid med min kollega, min mann,
Dr. Héctor Esquivel.
Sammen har vi innsett
at i de siste tiårene har vi fysikere oversett
fire store problemer i Einsteins feltligninger.
Fortell dem om takyonutslippet.
Hva?
Hvis du ikke forklarer takyonutslipp, vil de ikke forstå noe, Nora.
Ok.
Alt dette henger sammen med det vi kaller takyonutslipp, som…
Med doktorens tillatelse vil jeg forklare hva takyoner er.
Det er en partikkel med en uvanlig evne
til å bevege seg raskere enn lysets hastighet.
Ja, akkurat det jeg skulle til å forklare.
Får jeg ikke hjelpe til?
Jeg kan forklare det.
Héctor, du hopper for fort frem, jeg kommer til det.
Ja, men jeg er takyoneksperten, Nora.
Hvis jeg ikke forklarer det, skjønner ingen det.
Héctor, jeg trenger ikke din hjelp.
Vær så snill!
Han roter det til.
Kvinnfolk, ikke sant?
Kvinnfolk.
Apropos kvinner,
jeg, som kvinnelig forsker,
ønsker å takke dekanus, dr. Julia Villalba,
for invitasjonen til å tale her.
Kollega.
Hei, jeg er professor Cossío. Hyggelig å møte deg.
-Dr. Esquivel. Héctor. -Hyggelig å møte deg.
-Ikke si at de kastet deg ut. -Absolutt ikke.
Jeg skjønner.
Kanskje det.
Vi er drittlei dekanens misandri.
Jeg mener, se. Hvorfor står ikke navnet ditt på den?
Hvor er bildet av deg?
Det er urettferdig.
Hvorfor kan de ikke gi deg æren?
Det betyr ikke noe lenger.
Hva gjør du? Du kan ikke røyke her inne.
Det stemmer.
Vi skal ta en øl. Vil du bli med?
La oss gå.
Det er slik muligheten for tidsreiser åpner seg.
Takk, god ettermiddag.
Bravo!
Doktor, gratulerer.
Tusen hjertelig takk.
Tante, det var så spennende.
Jeg forsto ikke så mye, men du er åpenbart ekspert på området.
Jeg forsto ikke helt hva som skjedde der inne heller, men…
Hvor er Héctor?
-Hva synger du? -Den nye av Durcal.
Det er en gammel låt.
Vet dere hva jeg mener?
Ting pleide å være…
…bra.
Ikke sant?
Alt var som det skulle være.
Misforstå meg rett.
Jeg støtter flere muligheter for kvinner.
Likestilling er greit.
Det jeg ikke støtter er hvordan vi nå blir behandlet som om vi er djevelen.
-Helt enig. -Man kan ikke røre dem.
Nå skal vi føle skyld og skam
bare fordi vi gir et kompliment.
Djevelen.
Kloke ord fra dr. Esquivel.
Helt enig.
-Skål. -Skål.
Skål, doktor.
Talen var utrolig.
Du fikk de steileste på din side.
De mest krevende.
Tusen takk, Julia.
Jeg har noe å si.
Fysikkfakultetet skal få ny ledelse.
Så vi vil foreslå at du går inn i en slags oppdateringsperiode.
Bli kjent med endringene universitetet har gått gjennom,
og når tiden er inne anbefaler jeg deg
som neste leder for Det naturvitenskapelige fakultet.
-Å du store. -Det er behov for deg her.
Vær så snill.
Bli hos oss.
Du vurderer det.
Tror du at du har mer å bidra med i nåtiden?
Eller har den moderne verden mer å tilby deg?
Jeg vet ikke.
Men jeg vet at jeg må reise tilbake til søsteren min.
Jeg må stoppe ulykken.
Nora…
…min mors død var ikke din feil.
Ting kan ha vært annerledes om du hadde vært der.
Kanskje, kanskje ikke.
Hun kunne ha dødd dagen etter av en annen grunn.
Du skylder ingen noe.
Folk dør, Nora.
Du vil lære det med tiden.
Jeg sluttet fred med mammas død for lenge siden.
Alondra også.
Vi er komfortable med vår historie.
Hvor har du vært?
Hvorfor tok du ikke mobilen?
Jeg hørte den ikke.
Jeg klarte meg bra.
I tilfelle du er interessert.
Hvordan kan det ikke gå bra med deg? Du er en vellykket kvinne i 2025, sant?
Hva mener du med det?
-At jeg ikke fortjener suksess? -Jo visst.
Selvsagt fortjener du gode ting.
Men akkurat nå
er du forvirret, Nora.
All den applausen for deg, doktoren.
-Ikke sant? -Nei, det stemmer ikke.
Ikke?
-Det som skjedde var… -Hva skjedde?
Det som skjer er at jeg tar maskinen min og stikker.
-Maskinen din? -Maskinen min!
Min.
Hvem av oss kan si at de har løst et tidsparadoks?
Det ville ikke betydd noe
uten konteksten av min forskning på feltligninger.
Den du fikk publisert etter at jeg introduserte deg for dr. Erasmo?
Så det er takket være deg.
Du er sikkert glad
og stolt av å være en del av en gjeng middelmådige sjåvinister.
Jeg gleder meg til å dra tilbake
så jeg kan være sammen med middelmådige sjåvinister som meg.
Hvis du allerede er lei av dette,
av arbeidet vårt sammen,
av oss,
er det ingenting igjen å gjøre!
-Dra. Jeg blir. -Greit.
Jammerne kom nettopp.
-Vi er nesten klare til å dra hjem. -Hvorfor sa du det?
Hva da?
Dette. Disse tingene.
Nå behandles vi som om vi er djevelen.
Slå av den.
Jeg vet nøyaktig hva jeg sa. Slå den av.
Jeg var der.
Mener du virkelig dette?
Ja, Nora.
Hva så?
Jeg sa alt det der i min tid, og det gjorde meg til en god mann.
Du sa det selv.
Deres øyne ser det annerledes. Ørene deres hører det annerledes.
Hva med deg?
Du tror det, ikke sant?
Tror du jeg er sjåvinist?
Kvinnehater? Virkelig?
Et rovdyr?
-Nei. -Gjør du ikke?
-Nei. -Nei?
Nora, du kjenner meg.
Du kjenner meg. Du vet at jeg i min tid var en god mann.
Jeg var en gentleman, sjarmerende, respektfull, kjærlig og omsorgsfull.
Var det ikke akkurat det som fikk deg til å forelske deg?
Jo.
Det fikk meg til å falle for deg.
Men nå…
…er vi begge ofre for vår tid.
Portalen lukkes, Nora.
Tilgi meg.
Jeg tok feil.
La oss dra hjem nå.
Jeg vil ikke dra, Héctor.
Nora.
Kommentarene er veldig negative.
På universitetet
har vi en forpliktelse til å avvise sexistisk eller patriarkalsk språk.
Jeg skal si noe til Héctors forsvar.
De uheldige kommentarene han kom med var ikke ment å fornærme noen.
Han vokste opp i en annen tid.
I vår tid, Julia. Du vet dette.
Ja.
Jeg vet hvor dere begge kommer fra. Men folk gjør ikke det.
Denne tiden har endret oss.
Vi er ikke de samme lenger.
Ses senere, ok? Tante!
-Hei, vennen. -Hei.
Jeg har tenkt på dere to.
Går det bra?
Vel…
Jeg tror at jeg nå passer bedre inn i denne tidsalderen.
-Hva mener du? -Det er som du sa.
Ekteskap er på en måte
et utdatert konsept nå.
Jeg sa det.
Men det betyr ikke at det må være sånn for deg og Héctor.
I mange år…
…var jeg lykkelig med Héctor.
Veldig lykkelig.
Vel, ja. Selvsagt. Han var sikkert en flott fyr i hans tid.
Mer enn det.
Héctor er mitt livs kjærlighet.
Nei.
Nei, Héctor.
Min elskede, vi har brukt livene våre på å prøve å forstå tiden.
Vi trodde vi hadde mestret det denne gangen,
men vår tid var en hindring for oss.
Sammen utfordret vi ikke bare vitenskapen. Vi utfordret vår egen kjærlighetshistorie.
Og absolutt ingenting kan viske ut det du og jeg bygde.
Nå ser jeg at du er fri.
Du trives i denne tiden, det er din tid.
Du er ment for større ting enn du kan se for deg.
Og det er derfor, selv om det gjør vondt,
jeg ikke kan tillate at denne mannen fra fortiden blir et hinder i livet ditt.
Farvel, Nora.
Nora.
Hvert "jeg elsker deg" skal jeg bære i hjertet mitt.
Alle sangene vi danset til.
Hver gang du ba meg tie så vi kunne kysse.
Evig din, Héctor.
Hva har skjedd?
Er du ok?
Héctor er borte.
Hva mener du?
Imaginær masse er et teoretisk konsept i matematikk og fysikk
fra kvadratroten av en partikkel med negativ masse.
Imaginær masse er assosiert med takyoner.
Men hva er takyoner?
De er partikler som reiser…
Vent utenfor.
Hvor er maskinen?
Tok han den?
Portalen er allerede stengt, Julia.
Jeg må vente i 30 år.
Hva skal jeg gjøre?
Nora.
Du har vært inspirasjonen i livet mitt.
Og han var din.
Nå er det din tur.
Din tid har kommet.
Du må leve det.
Om du måtte oppsummere det i én setning, dr. Cervantes, hva er det?
Tiden er oss.
KVANTEFYSIKK KAN OMDEFINERE TIDEN
KVANTEFYSIKER
Den nasjonale vitenskapsprisen går til dr. Nora Cervantes.
Å kalle deg Årets kvinne holder ikke mål. Tiårets kvinne. Århundrets, faktisk.
KVANTEINNSIKT
Cervantes ga oss en vitenskapelig revolusjon.
Og nå har vi Cervantes-paradokset…
Jeg hadde en stor kjærlighet, men vi levde i forskjellige tider.
1996 MEXICO CITY
Nora.
Nora, hva har du gjort?
Jeg fulgte hjertet.
Jeg gjorde det meste ut av disse årene.
Jeg levde livet mitt, og da tiden kom…
…bygde jeg min egen maskin…
…så jeg kunne finne deg…
…og tilbringe resten av livet med deg.
Indium.
Livermorium.
Uran.
Og jeg elsker deg.
Jeg elsker deg.
Tekst: Anya Bratberg