MEXIKÓVÁROS, 1996.
Mi az a féregjárat?
Tekinthetünk rá rövid életű átjáróként,
amely lehetővé teszi, hogy összekössük a téridő két pontját,
és A pontból B pontba ugorjunk.
Hogy átmenjünk rajta, olyan részecskéket kell létrehoznunk,
amelyek a fénysebességnél is gyorsabban haladnak.
Ezeket a részecskéket tachionoknak hívjuk.
Van egy elmélet, amely szerint 30 évente létrejön egy féregjárat
a Föld és a többi bolygó különleges együttállásának köszönhetően.
A dolog szépsége?
Hogy ez az elmélet megnyitja a lehetőséget
az időutazás előtt.
A MI KORUNK
Mára ennyi. Holnap találkozunk.
És ne feledjétek, legyetek nyitottak!
Doktornő, gondolkozott azon, amit kérdeztem?
Lehetnék a segéde.
Nem tudom, Julia.
A többi professzornak is van, és a közelében akarok lenni.
Elképesztőnek találom minden munkáját és mindazt, amit elért ezen a campuson.
Utánajárok, jó?
Köszönöm!
Jó napot!
Szia, Bertita!
ORSZÁGOS MŰVÉSZETI FESZTIVÁL MEXIKÓ
- Szervusz, Sandra! - Szia!
Hallom, megjött a szovjet szállítmány.
Erről dr. Quijanónak van információja, Norita.
De tudod, mit? Ha bejön a férjed, valószínűleg úgyis neki szólnak először.
Doktornő, elmegyek. Szüksége van bármire?
Úgy tudom, itt a szovjet szállítmány. Gondolom, benne vannak a transzduktoraim.
Igen, sajnálom!
Elfelejtettem szólni dr. Esquivelnek.
De itt vannak.
Nem dr. Esquivel kérte őket. Hanem én.
És ha már témánál vagyunk, szeretnék egy segédet is.
- Van egy jelentkezőm. - Segédet?
Nézze, kedveském!
Már megkapta, amit folyton kért.
Az osztályát.
A segédről majd később beszélünk, jó?
Bocsásson meg, kedveském!
Luzma!
Luz María!
KÉSZÜLT A SZOVJETUNIÓBAN
BELÉPNI TILOS KIVÉVE ENGEDÉLLYEL
Jöjjön egy kis romantikus zene, rendben?
Egy dal, amely már felkerült a slágerlistákra,
és nem kétség, hogy táncra perdíti a szíveket ma délután.
Megvannak.
Itt az idő.
Menjünk!
Működik.
Az átjáró nyitva van, Héctor.
Rajta!
Gyerünk!
Ez az!
- Leteszteljük? - Igen.
Ne!
De miért? El sem kezdett pörögni.
Azt hiszem, nagyobb költségvetésre lesz szükségünk.
Van rá valami terved?
Ma estére áthívtam vacsorázni dr. Carrascót.
Miért? Az irodájában is találkozhattunk volna.
Tudom, de jött, hogy kifaggasson arról, mit csináltunk a pénzzel.
Ki nem állhatom.
Tudom. Én sem bírom.
Gyere ide!
A kedvére kell tennünk egy kicsit, hogy továbbra is jöjjön a pénz.
Olyan közel vagyunk, Nora. Olyan közel. Majdnem kész.
Fogd be, és csókolj meg!
Láttad ezt, szívem?
Elindul a metróberuházás Mexikóvárosban.
- Tényleg? - Egy éven belül kezdődik az építkezés.
Most fel akarnak vágni.
Ránk férne a rendes tömegközlekedés ilyen forgalomnál.
Már a jövőben élünk.
Figyelj, Héctor!
Mit fogunk mondani Carrascónak?
Hogy mit csináltunk. Nem?
Jó, de ezúttal nem ártana mutatni is valamit neki.
Nem, arra még nem állunk készen, Nora.
- Édesem! - Édesem!
- De örülök neked. - Rebeca!
Szia, Héctor!
Mi ez a tekintet?
Adok némi támpontot.
T-vel kezdődik,
és kilenc hónapig tart.
Gratulálok!
- Gratulálok, sógornőm! - Köszönöm, Héctor!
Nem akartatok gyereket, így nagynéni és nagybácsi lesztek.
És mi leszünk a legjobbak.
- Mit szólt Vicente? - Még nem mondtam el neki.
- Ti tudtátok meg elsőként. - Örülni fog.
Gyertek át vacsorára, és láthatjátok az arcát, amikor elmondom neki. Jó?
Ma este nem lehet.
Carrasco átjön vacsorázni.
A projekt miatt? Ami szupertitkos?
- Igen. - Rajta, mesélj róla!
Tudod, hogy nem lehet. Egyetemi szabályzat.
De legyen az,
hogy holnap együtt vacsorázunk, és megsütöm a kedvenc almás pitédet.
Húgom! Te leszel a világ legjobb anyukája.
Annyira jó.
Oké, most megyek.
- Szia, Héctor! - Szia!
- Szia, édesem! - Szia, édesem!
- Csirió! - Csirió, doktor úr!
A tudományra.
- Mit szól a borhoz? Ízlik? - Nagyon finom.
Mit gondol róla, hogy a diákok
el akarják távolítani a volt elnök szobrát?
Ugyan már!
Robbantsák csak fel!
Akkor rátérhetünk a lényegre?
Mondja csak, doktor úr, hogy áll a kutatás?
Nos…
Éveken át kiálltam önért,
de az egyetem már egy vagyont ölt ebbe a kutatásba.
- Igen. - Segítenie kell.
Mutasson valamit!
Igen, doktor úr. És nyilvánvalóan nagyon hálás vagyok.
Őszinte leszek.
- Több időre és pénzre van szükségünk… - Jaj, ne!
Agyvérzést akar okozni?
- Dehogyis… - Van egy elméletünk.
Nem, kishölgy, nem.
Az egyetem nem azért adta azt a pénzt, hogy egy elmélettel álljanak elő.
Átlátható elszámolást kérek a munkájukról.
Mire ment el a pénz?
Megértem, de kérünk még két hetet.
Nem. Szó sem lehet róla.
Eredményeket akarok. Óriási a nyomás rajtam.
Amint megmutatjuk, mit értünk el, megkapják, ami kell…
Ezzel komoly elismerést szerez Mexikónak.
Magának, az egyetemnek, nekünk.
Ez megváltoztatja a tudomány, a fizika történelmét.
Megváltoztatja az egész emberiség történelmét.
Igen…
Egyszer találkozhattam Kennedyvel, amikor itt járt a feleségével.
Látva őket együtt megértettem, mi a sikerük titka.
Ő intézi a fontos dolgokat.
A felesége kezeli a fényképezőgépet. Mindkettőjüknek megvan a saját szerepe.
Ha megvannak a megfelelő darabok, de nem a jó helyen,
akkor semmi sem működik.
Ez az, Héctor.
Ez az.
Jól van?
Ez az.
Mivel semmilyen eredményt nem tudtak felmutatni,
kénytelen leszek tájékoztatni a tanácsot, hogy befejezzük a kutatást.
Doktor úr, többévnyi munka van benne.
Doktor úr! Holnap már tudunk mutatni valamit.
Jól van. További jó estét! És köszönöm a vacsorát, dr. Esquivel!
A felesége buñuelója szenzációs.
- Ugye? - Köszönöm!
Adja át üdvözletem doña Eréndirának! Majd küldök neki is. Jó éjszakát!
- Kísérd ki! - Ha szabad.
Köszönöm!
Héctor, megvan a megoldás.
Milyen megoldás?
Carrasco, az az idegesítő alak mondta meg.
Megvannak a megfelelő darabok, de a rossz helyen.
És mi köze van a gép meghibásodásának a vécévízhez?
A Coriolis-hatás.
Ha a déli féltekén húzom le a vécét,
a víz az egyik irányba áramlik, de az északi féltekén…
Forgassuk meg a gépet a másik irányba!
Adj egy csavarhúzót!
Mi baja van Carrascónak?
Hogy egy barom.
Csillagcsavarhúzót!
Igen, az, de meg sem szólaltál.
Álljak le vitatkozni vele?
Ne keverd össze a kártyákat, jó?
Nem azt kérem, hogy vessz össze vele. De állj ki értem!
És nem keverem össze őket.
Ez jön ide.
Ez ide.
Ez pedig…
Kész.
Tedd be a transzduktort!
Héctor, az átjáró még nyitva van.
És még működik.
Nora!
Utazzunk?
- Rendben. - Utazzunk!
Ajtók.
Héctor!
A múltba megyünk, vagy a jövőbe?
A jövőbe.
Mennyire előre?
Maximum 15 percet.
Tizenöt perc.
Turbinák.
Turbinák aktiválva.
Oxigén.
- Oxigén bekapcsolva. - Energia.
Száz százalékon.
Tachionok.
TACHIONOK
- Tachionok generálódnak. - A gaussmérő szintje?
A gaussmérő stabilan a zöldben.
Kész.
Nora!
Zseni vagy.
Nem akarok elmenni.
Gyerünk!
Majd visszajövünk.
Ez tényleg a jövő.
Nem, nénikém. Nem külön jöttek, hanem együtt.
Ez…
te vagy, és én.
Jól vagy, Nora?
- Igen, azt hiszem. - Igen?
És te?
Forog a fejem.
Nem érzel bizsergést mindenhol?
- De. - Te is?
Őrület.
Nora, hol vagyunk?
Miért…
Miért nem a laboratóriumban vagyunk?
Hadd nézzem!
Mi…
- Ne! - Mi történt?
Ne!
- Várj, csináltál valamit? - Nem.
Nincs energia.
Nora, a transzduktor.
Kiégett.
Ez nem lehet igaz. Ez egy…
Határozottan többet utaztunk 15 percnél.
Az egyetemnek valahol…
a közelben kell lennie.
Vagy pár kilométernyire.
Attól függ…
mennyit utaztunk előre az időben.
Héctor!
Hibáztunk, amikor kiszámoltuk a tachionok sebességét.
Utaztunk…
az időben.
Megcsináltuk, drágám! Sikerült!
- Igen! - Nora, megcsináltuk!
Most mi lesz?
Haladjunk sorjában!
Kell egy új transzduktor.
Ellenőrizzük a számításokat, hogy megtaláljuk a hibát.
Keressük meg az egyetemet!
Keressük meg! Igen.
SZAVAZZ CHEREMRE
A JELÖLTED A JÖVŐ MOST VAN!
Szóval…
Ez egy élelmiszerbolt, vagy mi?
Sokkal modernebb, igaz?
Héctor, mennyit utaztunk előre az időben?
Nem tudom. Gyere!
Jó estét!
Elnézést, kisasszony!
Kisasszony?
Nem hall minket.
- Talán valamilyen betegsége van. - Ott az a…
Milyen ízűt?
- Tessék? - Ezek ízesített óvszerek.
- Vannak bordázottak is. - Nem.
Óvsz… Nem.
Nem kérnék ilyet két hölgy előtt.
Értem, akkor nem.
Hogyhogy ízesített?
Van cseresznyés, ananászos.
- A szedres tavaly jött ki. - Nézd, Nora!
AZ IMF MAGASABB INFLÁCIÓT JÓSOL 2025. MÁSODIK FELÉRE
Ötvenkilenc évet utaztunk előre az időben.
Elnézést! Elmondaná, hogy jutunk el a Mexikói Autonóm Nemzeti Egyetemre?
- Az UNAM-ra? - Igen.
Kocsival vagytok?
Nem egészen, nem.
Legegyszerűbben metróval.
Hátul ki, forduljatok balra, és kétsaroknyira van a megálló.
- A metróé. - Igen.
Ezt látni akarom.
Jó éjszakát! Köszönjük!
Jó éjt!
KIJÁRAT
Mik azok a kütyük?
Mindenkinek van.
Talán…
Nem tudom, de mintha hipnotizálták volna őket, nem?
De.
Elnézést! Elmondanátok, hogy jutunk el az UNAM-ra?
- Még két megálló. - Ott szálljatok át a zöld vonalra!
- Köszi! - Két megálló és a zöld vonal.
Hihetetlen.
Ott van.
Héctor!
Nora!
Hol van Alemán elnök szobra?
Megmondtam.
- Minden olyan, mint régen. - Igen.
Egy kicsit kifakult, de igen.
Ha minden ugyanúgy van, a szertárnak is nyitva kell lennie.
Igen, reméljük!
Héctor!
Mi ez az egész?
A hallgatók csinálták, igaz?
Igen, de „halál a patriarchátusra”?
Miféle patriarchátus?
- Honnan tudjam, doktornő? - Menjünk!
- Sikerül? Igen? - Várj!
Megvan.
Menj csak!
MESTERKURZUS HOGYAN KÉSZÍTSÜNK PODCASTET
Héctor, ez már nem a fizikaszertár.
Kétségtelen. Úgy néz ki, mint az építészeti tanszék.
Hogy találjuk meg a transzduktort?
Nem tudom, talán az emeleten lesz.
„Tilos a dohányzás”? Mi bajuk van a cigizéssel?
- Hölgyem! - Héctor!
- Tegye vissza! - Jó estét!
- Jó estét!
Mit keresnek itt?
- Nem loptunk, uram. - Mert nem volt rá alkalmuk.
Mondd meg, hogy a fizikaszertárt keressük!
Mi a fizika… Na jó.
Uram, az igazság az, hogy itt dolgozunk.
Dr. Esquivel vagyok, ő pedig dr. Cervantes.
Vigyen minket a rektor úrhoz! Jól ismer minket.
- Igen. - „A rektor úrhoz.”
„Doktorok”.
Na persze.
Az egyetem alkalmazásában állnak, és csak belépőkártyájuk van?
1966-ból.
Aranyos kis Chiquidrácula-nyakkendő.
- Chiqui mi? - Ugyan! Nem emlékszik a Chiquilladasra?
Mi az a Chiquilladas?
Jesszus! Barlangban élnek, vagy mi?
1966-ból jöttünk.
Az időgépünk elromlott, és véletlenül ide, 2025-be hozott minket.
Kell egy új transzduktor, hogy bekapcsoljuk,
ellenőrizzük, és visszatérjünk a saját időnkbe.
Üljön le, fiatalember!
Kérjünk toxikológiai vizsgálatot!
- Toxikológia? - Toxikológia?
- Nem drogozunk. - Üljön le!
Asszonyom! Jó reggelt!
Jó reggelt!
Elmehetnek.
- Jó reggelt! - Elnézést!
Maga is. Várjon kint!
Tudtam.
Maguk ketten
átmentek egy féregjáraton.
- Igen. - Hihetetlen.
Igen, pontosan…
Elnézést, de…
Ki maga?
Julia Villalba.
A diákja voltam.
Most én vagyok az egyetem rektora.
- Julia, a diákom! Julia? - Igen.
- A leányzó! - Igen.
A rektor?
Julia!
Mindig is tudtam, hogy sokra viszed majd, Julia.
Talán nem annyira, mint maga.
Tudtam, hogy utaztak az időben.
Megmondtam.
De senki nem hitt nekem.
Hogyhogy senki? Én mindig hittem magának.
Ő Alondra.
Az unokahúga lánya.
A kar egyik legkiválóbb hallgatója.
Családi vonás.
- Te vagy a lánya… - Kinek a lánya?
Rebequitáé.
Rebeca az anyám.
- Hát persze. - Rebeca!
Rebecának lánya született.
Csupa lány!
Gyönyörű vagy.
Sosem gondoltam, hogy találkozom veled, a zseniális dr. Norával.
A nagynéném?
Miattad tanulok fizikát.
- Tényleg? - Igen.
Milyen cuki kis orrod van!
- Gondolod? - Örülök, hogy már ismerik egymást.
- És hogy tudják, mi folyik itt. - Igen.
Julia, rektor asszony, szükségünk van a segítségére.
Az átjáró, amin jöttünk, még nyitva van, de bármikor bezáródhat.
Napokról vagy órákról lehet csupán szó.
Nem fogjuk tudni biztosan, míg nem sikerül újra bekapcsolni a gépet,
ellenőrizni a műszereket, hogy sérült-e valamelyik,
megjavítani, és elemezni, hogy mi ment félre a számításainkban.
Vissza akarnak menni?
Rendkívül fontos,
hogy az ittlétük oka szigorúan titokban maradjon,
legalábbis addig, amíg kitalálom, mivel magyarázzam és indokoljam.
A világ megváltozott.
A technológia olyan szintet ért el, amiről nem is álmodtunk.
- Hol is kezdjük? - Értem.
Az ajtó nyitva van.
- Anya, megjöttem. - Megyek.
Szeretnék bemutatni valakit.
Héctor.
- Jó napot! - Üdvözlöm!
És… Nora.
Jó napot, Nora!
- A nagynénéd vagyok. - Tessék?
Apa oldaláról? Hogy lehet ez?
Te…
Kiköpött mása vagy az anyukádnak.
Nem értem.
Ne!
Nora néni?
Igen.
Csoda történt!
- A ház specialitása. - A híres almás pite.
Így igaz. Legendás lett, nénikém.
- Sosem hagyjuk ki, igaz? - Soha.
Anya régi szakácskönyvében találtam a receptet, és…
Parancsoljatok!
- Köszönöm! - Miért nem ő tanította meg elkészíteni?
Fejből tudja a receptet.
Még mindig ugyanott lakik? Szeretnék találkozni vele.
Anya…
nem sokkal az eltűnésetek után elhunyt.
Miután megszülettem.
Mi? Hogyan?
Autóbalesetben.
Mindent megtett, hogy megtaláljon titeket.
Ne…
Héctor! Vissza kell mennünk.
Ha nem keresett volna engem, nem halt volna meg.
Ne gondolkozz így! Soha senki sem látta így.
Mellesleg, ha azon változtatsz, minden más lenne.
Pihenjünk inkább egy kicsit!
- Előkészítjük a vendégszobát, drágám. - Persze, anya.
Arra semmi szükség, Rebeca. Julia intézett nekünk egy lakást.
Bácsikám, nem akarsz senkivel találkozni?
Senkit sem akarsz meglátogatni?
Nincs testvérem, Alondra.
Nora az egyetlen rokonom.
Na, milyen?
Hogy nézek ki?
- Csini. - Igen?
De fura, nem?
Mintha…
túl rövid lenne a nadrág.
De ha lehúzom annyira, hogy jó legyen, akkor nézd!
Látni az alsónadrágomat.
Mutasd!
Szerintem jobb így. Igen.
Inkább lássam a bokádat, mint az alsódat!
- Tökéletes. - És én?
Nézd meg!
Hű! A te méretedben nem volt?
- Ez az én méretem. - Tényleg?
Csodásan nézel ki.
De egész nap azt fogom gondolni, hogy férfinak öltöztél.
Rengeteg az újdonság.
Igen, tudom.
Láttad a kis televíziót?
Úgy néz ki, mint ami mindenkinél ott van.
- De ez egy kicsit nagyobb. - Igen, látom.
Hogy működik?
Nem tudom. Folyton nyomogatják. Érintsd meg!
Bébi, rázd a popód! Táncolunk a bulin
Megérkeztünk, és kemények vagyunk
Senki sem jobb nálunk
Egyedül jöttem Patkányokkal nem keveredem
Igen! Bébi, rázd a popód nekem!
Nekem! Bébi, rázd a popód csak nekem!
Egy latinóba zúgott bele
Az utcán maradok, ahol boldog…
- Inkább kapcsoljuk ki! - Jó.
Oké.
Micsoda remekmű!
A csend jobban hangzik.
Ez sosem megy ki a divatból.
Olyan sok a toronyház.
Mintha ez a város csak felfelé tudna nőni.
Héctor!
El sem hiszem, hogy a jövőben vagyunk.
Szelén, rénium,
titán, lítium,
erbium, kálium.
Én is szeretlek.
Igen?
Vajon milyen érzés lehet…
a jövőben szerelmeskedni?
- Jó napot! - Jó napot!
Az önök előtt lévő dokumentumok szigorúan titkosak.
Kérem, senkivel se osszák meg őket!
Már elnézést, de ezt elég nehéz elhinnem.
A téridőelméletek tanulmányozásának szenteltem az életem,
és az, hogy itt ülnek, bizonyítja, hogy mind igaz.
Ahogy a rektor asszony említette, ezt szigorúan bizalmasan kell kezelnünk.
Legalábbis míg megértjük az emberiségre gyakorolt hatását.
Doktornő, arra kértek minket, hogy segítsünk megjavítani az időgépet.
- Igen. - Tegyük fel, hogy segítünk!
De megállhatnánk egy pillanatra, hogy átgondoljuk a paradoxonokat?
Annak a következményeit, hogy visszautaznak a múltba.
Nem fog az kihatni a jelenre, amiben most élünk?
Jogos a felvetés.
- Megengedi, doktornő? - Hogyne.
Ahogy azt a saját szemükkel láthatják, a jövőbe utaztunk.
A múltba való utazás még mindig csak egy elmélet.
Mint ilyen, kockázatokkal és bizonyosan meglepetésekkel jár.
De az elmélet…
az elméletünk szerint a legfontosabb dolog
a visszatérés pontos időpontjának meghatározása.
Az analóg műszerünk hibás,
de a mai technológiának ez nem jelenthet gondot.
Ezért utaztunk 15 perc helyett 59 évet.
Ez mind benne van az önök előtt lévő jelentésben.
Így van.
Véleményetek szerint mi legyen a következő lépés?
Nos…
- Hogy újra működésre bírjuk a gépet. - Igen.
Kellenek a technológiánkkal kompatibilis alkatrészek,
a tudásuk és a támogatásuk.
Meg kell mérnünk a fennálló mágnesességet,
hogy igazoljuk, a féregjárat még mindig nyitva van,
és visszautazhassunk az időben.
Ha bezárul, újabb 30 évet kell várnunk, hogy visszatérhessünk.
Rogelio, kérem!
Kapnak egy-egy mobiltelefont.
Adják meg nekik a számukat,
és álljanak folyamatos készenlétben, ha bármire szükségük lenne!
Ha mindenki egyetért, kérni fogom a tanszéktől,
hogy engedélyezzék a jelenlegi kutatásaik felfüggesztését,
hogy teljes egészében erre koncentrálhassanak.
Határozzunk meg egy menetrendet!
Elnézést!
Ez hogy működik?
Érintőképernyős. Alondra, légy szíves!
Ez nem működik. Ez…
Így kell, nézd!
Nyomd meg hosszan ezt a gombot!
Te pedig azt.
Ez egy félvezetőkkel ellátott érintőképernyő,
és ha megérintjük, zárnak.
Zseniális.
Ez tényleg a jövő.
Héctor! Rájöttél már, mi az az internet?
Igen, az internet szerint
a számítógépek globálisan összekapcsolt hálózata az információk megosztására.
Vezeték nélküli és rádiófrekvenciás hálózatok a 2,4…
Jóságos ég!
- …és öt gigahertzes sávban. - Gigahertz?
A hullámok mindenhol ott lehetnek.
Mindenütt jelen vannak.
Ez a hely teljesen más.
Jobban szeretem a káoszt, romantikusabb.
Ez a sok kis képernyő zavaró.
Elképesztő, hogy mennyi adat fér egy ilyen kis apróságra.
Használd a tiédet!
Nénikém, bácsikám, a transzduktorok.
- Már nem orosz. - Orosz?
Kínai. A República del Salvadoron veszi őket az egyetem.
Az utcán?
A belvárosban.
Doktorok! Úgy tűnik, minden elektromos csatlakozó rendben van.
Nagyszerű.
Minden műszer működik.
A turbina is pulzál.
Hadd nézzem!
Lássuk!
A mágnesesség szintje csökken.
Az átjáró bármelyik pillanatban bezáródhat.
A műszer működik, a mutató mozog, de…
nem generál tachionokat.
Ez meg hogy lehet?
A gép működik.
Négyszer ellenőriztük a tachionmérőt, de…
nem tudjuk, miért nem generál tachionokat.
Doktornő, szünetet kell tartania.
Most.
- Egészségére! - Egészségére, jóképű doktor úr!
Ez finom.
A mi időnkből való.
Nem.
Sosem fogom megunni, hogy csodáljam a gyönyörű szemeidet, Nora.
Soha.
Fogd be, és csókolj meg!
Ti aztán keményen dolgoztok, mi?
- Szia! - Sziasztok!
Szia, Alondra!
- Hogy álltok? - Hát…
Nem jól.
Későre jár, pihennetek kellene.
Kértek egy fuvart hazáig?
Egy mit?
Ez nagyon jó.
Fuvart. Mármint hazavihetlek titeket.
Fuvar.
Nem, köszönjük, drágám! Még egy kicsit maradunk, és dolgozunk.
Rendicsek.
Akkor holnap találkozunk.
Persze. Köszönjük!
Én köszi!
Szia!
Figyeljetek, mondom, mi a terv.
Egy barátom áthívott magához sörözni.
Jó móka lesz, lazíthattok.
Jól fogjátok érezni magatokat.
Terepmunka. Éljetek a jövőben!
Tutira.
- Tutira. - Mi?
Modern kifejezés. Zárkózz fel, Nora!
Szép volt, bácsikám!
Jössz?
Tutira.
Szuper. Egészségetekre!
Kérlek, ne csináljatok semmi furát, oké?
Ki ne derüljön, hogy a ’60-as évekből jöttetek!
Kérlek!
- Alondra! - Szia!
- Azt hittem, nem is jössz. - Mindig eljövök.
Kik ezek a vénségek?
A nagynéném és a nagybátyám.
Mennoniták.
Micsodák?
Tudod, sajtot készítenek,
és amikor elhagyják a közösséget, minden fura nekik.
- Menjünk? - Naná.
Paloma?
Nem. Nora vagyok.
Örvendek!
Szintúgy.
Hát itt vagy, ribi.
Jaj, csajszi!
Az a pasi az üldözést szereti, nem a fogást.
- Tippelj, kivel jöttem össze! - Kivel?
Pablóval.
Aki megvolt a Coronán?
Mi történt Denise-szel?
A csajnak lövése sincs, mit akar.
Nem tudom, komolyan gondolja-e, vagy csak tartalék vagyok neki.
Döntsd már el! Csajok vagy pasik?
Nekem nem a nem számít. Hanem a szerelem. Nem diszkriminálok.
Ja, én sem.
És maga, asszonyom?
Diszkriminál?
Én?
Mivel…
Csak viccelünk!
Vicc volt. Csirió!
Csirió!
Fenékig!
Együtt táncolnak, látod?
Te is így táncolsz?
- A daltól függ. - Ne táncolj így!
- Miért ne? - Csak.
Most minden annyira más.
Az én időmben nem mehettem el egy buliba egyedül.
Mindig Héctorral kellett mennem.
Vagy egy férfi kuzinommal. Vagy apámmal.
Valakinek el kellett kísérnie. Mindig.
Nézd azokat a lányokat!
Csak isznak és cigiznek.
És nem diszkriminálnak.
Hát…
Nézz csak rájuk!
Boldognak tűnnek.
És egyedül jöttek.
Nem, nénikém, nem így van.
Együtt jöttek.
Héctor!
Folyton az jár az eszemben, mi lesz, ha nem tudunk visszamenni.
De visszamegyünk.
Tudom.
És amikor sikerül,
pontosan ugyanoda érkezünk a térben és az időben, ahonnan indultunk.
Semmi sem változik.
Tudom, mert a szerelmünk már csak ilyen.
Erős a múltban,
és erős a jövőben.
Mindenütt jelen van.
Mindenhol.
Várom, hogy azt mondd, fogjam be, és megcsókolhassalak, de hallgatsz.
- Mindenütt jelen van! - Igen.
Mindenhol ott van, mint az internet, Héctor!
Ez az egyetlen dolog, ami változott.
- Hullámok… - Hullámok.
Öt gigahertzes frekv…
- Pontosan. - Nora!
- Ez zavarja a gépünket. - A gép…
- Most fogd be, és csókolj meg! - Rendben.
Pontosan erre van szükségünk.
Doktornő, minek hívta azokat a…
- Jelzavarók. - Zavarók.
A mérnökök dolgoznak rajta.
Doktornő! Köszönöm, hogy emlékeztet rá, miért is szeretem a fizikát.
A változókhoz való alkalmazkodás képessége különbözteti meg a tehetséget
a zsenialitástól.
Nos, nekem mennem kell.
Jobb, ha kezdik is. Dolgozzanak keményen!
És doktornő, tudassa, amint működőképes a gép!
- Úgy lesz, Julia. Köszönöm! - Köszönöm!
- Noszogassuk a mechatronikusokat! - Igen.
Eljönne az akkumulátorokért?
- Igen. - Nekem órám lesz.
- Köszönöm! - Viszlát!
- Szia! - Viszlát!
- Köszönöm!
Mi az?
Tudod, mennyire szeretem látni, hogy ragyogsz.
De ez szívás.
Mintha…
ez az egész a te találmányod lenne, én meg csak a segéded vagyok.
Héctor, talán így gondolják, de ez nem igazán számít.
Ez…
te vagy, és én.
Tudom.
Nora!
Bezárul az átjáró.
Remélem, a mérnökök hamar kész lesznek a zavarókkal.
A mechatronikus srácok totál kockák. Ma vagy holnap meglesznek velük.
Remélem.
Róla mit gondolsz?
Miért?
Nézd! Csak így felugranak. Ha nem tetszik, mész tovább a következőre.
Aztán a következőre, majd a következőre, és így tovább.
Ez klassz.
- Manapság így házasodnak meg az emberek? - Ez nem a házasságról szól.
Mi a baj a házassággal?
Mondjuk az, hogy feladod a karriered és a pénzügyi céljaidat valaki másért?
Vagy másokért, ha gyerek is van.
Jó, de a házasságnak van jó oldala is.
Társaság, biztonság, stabilitás.
Plusz a házasságnál ott van…
az is.
Persze, de az megvan házasság nélkül is, nénikém.
Igen, úgy értem…
lehetséges, persze, de nem…
Hidd el, nagyon is lehetséges!
Te lány! Hogy lehet ez?
Hisz olyan rendes vagy.
Szemüveges.
Nénikém, ezek a nézetek megváltoztak. Kezdhetsz hozzászokni.
Mellesleg, az emberek nem csak azért dugnak, hogy gyereket csináljanak.
Hanem élvezetből is.
Igen, tudom.
Hát…
Ez klassz.
Oké, kérdezek valamit.
Őszintén és gyorsan kell válaszolnod.
Rendben.
Szoktál maszturbálni, nénikém?
- Mi? - Gyorsan!
- Gyorsan, most! - Miféle kérdés ez?
- Kérlek! - Ugyan!
- Mi az? Szőrös lesz a kezed, vagy mi? - Alondra!
- Ne! - Nénikém!
Ez nem olyasmi, amit megkérdezhetsz…
- Beszélni sem tudsz róla. - Nem, hát… Nem!
Nem, ifjú hölgy.
Nem.
Elviszlek egy szexshopba.
Jesszusom!
Nora, kipróbáltad már az elektromos fogkefét?
Ez a kedvencem a…
Nora, a szépséged olyan…
mint a színekre bontott fény…
Nem. Inkább olyan, mint egy összeomló kvazár, amely…
Héctor!
Tetszik, vagy sem?
Imádom.
Várj!
Nézd, mit vettem!
Óvszer.
Nem sima óvszer.
Ehhez van egy vibrációs gyűrű.
Ez egy hordozható, vezeték nélküli vibrátor.
És ezt imádom.
Késleltető spray férfiaknak…
Miért vettél késleltető spray-t, Nora?
Hogyhogy miért, Héctor?
Alondra látta, miket vettél?
Igen.
Ő vitt el a szexshopba.
Elmentél egy bordélyba?
Bordélyba? Nem.
Az egy bolt.
Ott vettem ezt is neked.
És miért beszéled ki rajtam kívül bárki mással a nemi életünket?
Hogy van, Nora?
Hogy érzi magát?
Jól.
Azt hiszem.
Mit gondol napjainkról?
Elképesztő a tudományos fejlődés.
A technológia magasan specializálódott.
- Nem hittem volna… - Üljünk le!
Nem mint tudóst kérdeztem a véleményéről.
Arra vagyok kíváncsi, mit érez nőként.
Annyira megszoktam, hogy hol a helyünk. Nem könnyű megérteni ezt az új felállást.
Igen, biztosan nehéz.
De manapság jobb nőnek lenni, mint a ’60-as években volt.
A tudományos életben különösen.
És tudja, az elméje annyira aktív, olyan éles és elfoglalt, arra gondoltam,
nagyszerű lenne, ha holnap részt venne egy konferencián.
Egy konferencián?
Nem akartuk titokban tartani az egész időutazós dolgot?
Nem kell elmondanunk, honnan jött.
Csak be akarom mutatni a kutatását.
Ajándékozzon meg minket az elképesztő intellektusával!
Nagy megtiszteltetés lenne.
Megkérdezem Héctort, akar-e beszédet mondani.
Ne! Ebben az esetben csak az ön részvételére számítunk.
Héctoréra nem.
Tudja, a konferenciát a 8M részeként szervezik meg.
A reggel nyolcórai kezdés korai. Nem lesznek sokan.
Nem, Nora. Március 8.
A nemzetközi nőnap.
Van nemzetközi nőnap?
Már igen.
Nos…
Nos, igen…
De mit mondhatnék a nőknek, Julia? Én…
szó szerint a múlt hangja vagyok.
Nem, Nora.
Bizonyos módon, amit nehéz megmagyarázni és megérteni,
maga a jövő hangja.
Találkoztam Juliával az egyetemen.
Említett egy konferenciát.
Egy konferenciát?
Beszéljünk a szupertitkos találmányunkról?
Nem.
Az elméletünkről.
- Nem tetszik. Rám ne számíts! - Ne aggódj!
Csak engem hívott.
Csak téged?
Azt mondta, a kar a 8M keretében szervezi.
A nemzetközi nőnap.
Nemzetközi nőnap?
És mikor van a nemzetközi férfinap?
Alondra szerint az összes többi nap nemzetközi férfinap.
Nora, nem vetted észre?
Csak az asszisztensedet látják bennem.
Én sosem mondtam ilyet.
És különben sem tudhatom. Nekem nem lehetett.
Semmi közöm nem volt ahhoz.
De itt és most nem állsz ki értem.
Kiállni érted?
Ha ennyire zavar, beszélj Juliával, hogy részt vehess a konferencián!
Ahogy én tettem a mi időnkben.
Pont erről beszélek, Nora.
Az emberek itt másként…
látják a dolgokat. A szemük mást érzékel, érted?
Talán jó lenne, ha te is megpróbálnád látni ezeket a dolgokat.
Persze hogy ezt mondod.
Elfogult vagy, mert ez a helyzet kedvez neked.
Hiba lenne hozzászoktatni a szemünket,
mert amikor visszamegyünk a ’60-as évekbe,
nem fogunk többé tisztán látni.
Héctor, ma jobban, mint valaha,
tökéletesen tisztán látok mindent.
Jó napot!
Köszönöm a Természettudományi Karnak,
hogy én nyithatom meg A fizikát megváltoztató női tudósok fórumát
a nemzetközi nőnap alkalmából.
Az első előadónk dr. Nora Cervantes lesz,
aki messziről érkezett hozzánk, hogy megossza velünk fontos kutatását.
Köszönöm, doktornő!
8M - A FIZIKÁT MEGVÁLTOZTATÓ NŐK FÓRUMA
Csak egy pillanat!
Pár szót szólnék, Julia.
Miért csinálja ezt?
Jó napot mindenkinek!
Szeretnék megosztani egy gondolatot a nemzetközi nőnap alkalmából.
„Légy kedves,
de ne könnyű!
Légy méltóságteljes, de ne büszke!
Nevess, de ne hangosan!
Nézz, de szerényen!
Légy gyengéd, de ne engedelmes!
Légy vidám, de ne könnyelmű!
Beszélj, de visszafogottan!
Légy nő,
ne egy baba!”
Gratulálok, kis hölgyek!
Köszönöm!
Nagyon köszönöm!
Az idő és az évek nem észrevétlenül teltek el.
Amikor a Fizika Tanszéket ’38 körül megalapították,
ez a terem még nem létezett.
Ahol egykor zsakarandák nőttek, most edzőterem van.
És egy nap talán ez a hely sem fog már létezni.
Minden állandóan változik és ez alól a tudomány sem kivétel.
Ez jó bevezetés az elméletbe, amellyel az elmúlt 15 évben foglalkoztam.
Az Einstein-egyenletek három átdolgozásáról van szó,
amelyeket együtt vázoltunk fel a kollégámmal és férjemmel,
dr. Héctor Esquivellel.
Közösön felfedeztük, és arra jöttünk rá,
hogy mi, fizikusok évtizedeken át nem vettük észre
az Einstein-egyenletek négy fő problémáját.
Beszélj a tachionkibocsátásról!
Mi?
Ha nem magyarázod el a tachionkibocsátást, semmit sem fognak érteni, Nora.
Igaz.
Mindennek a tachionkibocsátás nevű jelenséghez van köze, ami…
A doktornő engedélyével szeretném gyorsan elmagyarázni, mi is az a tachion.
Ez egy szokatlan tulajdonsággal bíró részecske.
Képes fénysebességgel vagy annál is gyorsabban mozogni.
Igen, pontosan ezt akartam elmagyarázni.
Hadd segítsek!
Elmagyarázom én. Szabad?
Héctor, elébe szaladsz annak, amit mondani akarok.
Igen, de én vagyok a tachionszakértő, Nora.
Ha nem én magyarázom el, senki sem fogja megérteni.
Héctor, nem kell a segítséged.
Kérlek!
Mindent tönkretesz.
Nők, igaz?
Nők.
Ha már a nőkről van szó,
női tudósként
szeretném megragadni a pillanatot, hogy köszönetet mondjak
dr. Julia Villalba rektor asszonynak, amiért meghívott erre az előadásra.
Kolléga!
Szervusz! Cossío professzor vagyok. Örvendek!
- Dr. Esquivel. Héctor. - Örvendek!
- Azt ne mondd, hogy kidobtak! - Dehogyis.
Teljesen megértelek.
Hát, talán igen.
Mindannyiunknak elege van a rektor férfigyűlöletéből.
Ott van az, nézd! Miért nincs rajta a neved?
És a fotód?
Ez nem fair.
Nem helyes. Miért nem ismernek el?
Már nem számít.
Mit csinálsz? Itt nem gyújthatsz rá.
Ja, persze.
Megiszunk egy sört. Jössz?
Menjünk!
Így nyílik meg az időutazás lehetősége.
Köszönöm, és jó napot!
Bravó!
Doktornő, gratulálok!
Nagyon köszönöm!
Nénikém, ez nagyon izgalmas volt.
Nem sokat értettem belőle, de nyilvánvaló, hogy szakértő vagy a témában.
Én sem értettem pontosan, mi történt odabent, de…
Hol van Héctor?
- Mit énekelsz, doki? - Durcal új dalát.
Ez lejárt lemez.
Tudjátok, mit gondolok?
Régen a dolgok…
jól mentek.
Igaz?
Minden úgy volt, ahogy lennie kellett.
És ne értsetek félre!
Támogatom, hogy több lehetőséget kapjanak a nők.
Hogy kiegyenlítődjenek az erőviszonyok.
Azzal nem értek egyet, hogy úgy kezelnek minket, mintha mi lennénk az ördög.
- Pontosan. - Meg sem lehet érinteni őket.
Bűntudatot és szégyent kéne éreznünk,
ha csak bókolunk nekik.
Az ördög.
Bölcs szavak dr. Esquiveltől.
Pontosan.
- Egészségünkre! - Egészségünkre!
Csirió, doktor!
Rendkívüli beszédet tartott.
Megnyerte magának a legkeményebbeket és a legszigorúbbakat is.
Nagyon köszönöm, Julia!
Mondani akartam valamit.
A kar változást akar a Fizika Tanszék vezetésében.
Ezért szeretnénk javasolni, hogy kezdjen egy felzárkózási időszakot.
Ismerkedjen meg az egyetemen lezajlott változásokkal,
aztán ha eljön az ideje, előterjesztenénk
a Természettudományi Kar Fizika Tanszékének vezetői posztjára.
Istenem!
Nagy szükségünk van itt magára.
Kérem!
Maradjon velünk!
Gondolkodsz rajta.
Szerinted jobban hozzá tudsz járulni a mai világhoz?
Vagy inkább a jelen kínál többet neked?
Nem tudom.
Azt viszont igen, hogy vissza kell mennem a húgomhoz…
megakadályozni a balesetet.
Nora!
Anyám halála nem a te hibád volt.
A dolgok talán máshogy alakulnak, ha ott vagy.
Lehet, hogy igen, de az is, hogy nem.
Talán másnap valami más miatt halt volna meg.
Nem tartozol senkinek semmivel.
Az emberek meghalnak, Nora.
Idővel rájössz erre.
Évekkel ezelőtt megbékéltem anya halálával.
Alondra is.
Megbékéltünk a történelmünkkel.
Hol voltál?
Miért nem vetted fel a telefonodat?
Nem hallottam.
Nagyon jól ment.
Mármint, ha érdekel.
Hogyne ment volna jól. Hisz sikeres nő vagy 2025-ben.
Ez meg mit jelentsen?
- Hogy nem érdemlem meg a sikert? - Dehogynem.
Jó dolgokat érdemelsz.
De most
össze vagy zavarodva, Nora.
Minden taps magának jár, doktornő.
- Igaz? - Nem erről van szó.
Nem.
- Ami történt, az… - Mi történt?
Az fog történni, hogy elhúzok a picsába a gépemmel.
- A te gépeddel? - Az én gépemmel!
Az enyémmel. Melyikünk mondta, hogy megoldott egy időparadoxont?
Ami semmit sem jelentett volna
az Einstein-egyenletekkel végzett kutatásom nélkül.
Mi? Amit azután publikáltál, hogy bemutattalak dr. Erasmónak?
Akkor minden a te érdemed?
Biztosan örülsz,
büszke vagy rá, hogy tagja lehetsz a középszerű soviniszták vidám bandájának.
Alig várom, hogy visszamenjek,
és járhassak a hozzám hasonló középszerű soviniszták klubjába.
Ha máris belefáradtál ebbe,
a közös munkába,
kettőnkbe,
akkor itt semmit sem tehetünk.
Te mész. Én maradok.
Jó.
Megkaptuk a zavarókat.
Nemsokára indulhatunk haza.
Miért mondtad ezeket?
Miket?
Ezt. Ezeket.
…úgy kezelnek minket, mintha mi lennénk az ördög.
Kapcsold ki!
Pontosan tudom, mit mondtam. Kapcsold ki!
Ott voltam.
Tényleg így gondolod?
Igen, Nora.
És akkor?
Ott minden, mindaz, amit az én időmben mondtam,
az tesz engem jó emberré.
Te magad mondtad.
Most az emberek szeme másként lát. A fülük másképp hall.
Na és te?
Te is azt hiszed, ugye?
Úgy gondolod, hogy soviniszta vagyok?
Nőgyűlölő? Tényleg?
Ragadozó?
- Dehogy. - Tényleg?
- Nem. - Nem?
Nora, ismersz.
Ismersz engem. Tudod, hogy az én időmben jó ember voltam.
Úriember, elbűvölő, tisztelettudó, szerető, gondoskodó.
Nem ezek miatt szerettél belém?
De.
Ezek miatt szerettem beléd.
De most…
mindketten a saját időnk áldozatai lettünk.
Az átjáró bezárul, Nora.
Bocsáss meg!
Tévedtem.
Menjünk haza!
Nem akarok elmenni, Héctor.
Nora!
A reakciók igencsak negatívak.
Ezen az egyetemen
elutasítunk minden szexista vagy patriarchális beszédet.
Mondok valamit Héctor védelmében.
A sajnálatos megjegyzéseivel senkit sem akart megbántani.
Egyszerűen más időben nevelkedett.
A mi időnkben, Julia. Tudod jól.
Igen.
Én megértem, mert tudom, honnan jöttek.
De mások nem.
Ezek az idők megváltoztattak minket.
Már nem vagyunk ugyanazok.
Később találkozunk, jó? Nénikém!
- Szia, drágám! - Szia!
Gondoltam rátok.
Hogy vagy?
Nos…
Azt hiszem, jobban megfelel nekem az élet ebben a korban. Igaz?
- Hogy érted ezt? - Ahogy mondtad.
A házasság olyan…
idejétmúlt koncepció.
Tényleg ezt mondtam,
de nem kell, hogy neked és Héctornak is az legyen, nénikém.
Sok éven át
boldog voltam Héctorral.
Nagyon boldog.
Igen. Persze.
Annak idején Héctor biztosan remek fickó volt.
Több annál.
Héctor életem szerelme.
Jaj, ne!
Ne!
Héctor, ne!
Szerelmem! Annak szenteltük az életünket, hogy megértsük az időt.
Azt gondoltuk, hogy ezúttal sikerrel jártunk,
de a mi korunk ellenünk dolgozott.
Együtt nemcsak a tudományt állítottuk kihívás elé,
hanem szerelmünk történetét is.
És a világon semmi nem teheti semmissé azt, amit te és én felépítettünk.
De már látom, hogy szabad vagy.
Sikeres vagy ebben az időben, ami hozzád tartozik.
Nagyobb dolgokra születtél, mint azt valaha is képzelted volna.
És ezért, bármennyire is fáj,
nem hagyhatom, hogy a férfi a múltadból akadályt jelentsen az életedben.
Viszlát, Nora!
Nora!
A szívemben hordozok minden „szeretlek”-et.
Minden dalt, amire táncoltunk.
Minden alkalmat, amikor azt mondtad, fogjam be, és csókoljalak meg.
Örökké a tiéd, Héctor.
Mi történt?
Jól vagy?
Héctor elment.
Hogy érted?
A képzeletbeli tömeg egy matematikai és fizikai elméleti fogalom,
ami egy negatív tömegű részecske négyzetgyökéből származtatható.
A képzeletbeli tömeg a tachionokhoz köthető.
De mik azok a tachionok?
Olyan részecskék, amelyek képesek…
Várjon odakint, kérem!
Hol van a gép?
Elvitte?
Az átjáró bezárult, Julia.
Harminc évet kell várnom.
Nem tudom, mihez kezdjek.
Nora!
Te inspiráltál egész életemben.
Ő pedig téged.
Most te jössz.
Ez a te pillanatod.
Meg kell élned.
Ha egy mondatban kellene összefoglalnia, dr. Cervantes, mi lenne az?
Azt mondanám, az idő mi magunk vagyunk.
NORA CERVANTES KVANTUMFIZIKUS
Az Országos Tudományos Díjat kapja dr. Nora Cervantes.
NŐK A TUDOMÁNY ÉLÉN
Az év nőjének hívni kevésnek tűnik.
Az évtized nője. Talán az évszázadé.
INANGOLOGIC KVANTUMBETEKINTÉS
Cervantes egy igazi tudományos áttörés tervrajzát hagyta ránk.
És most itt van a Cervantes-paradoxon…
Volt egy nagy szerelmem, de más időben éltünk.
MEXIKÓVÁROS, 1996.
Nora!
Nora, mit tettél?
Követtem a szívemet.
Mindent kihoztam az elmúlt évekből.
Éltem az életem, és amikor eljött az idő,
megépítettem a saját gépemet…
hogy megtalálhassalak…
és veled tölthessem a hátralévő életem.
Szelén, rénium,
titán, lítium…
erbium, kálium.
Én is szeretlek.
A feliratot fordította: Rádóczki Attila