НАШІ ОКЕАНИ
У нашому найвіддаленішому океані...
за дві тисячі кілометрів від найближчого континенту.
Лежить острів Завадовського.
Він схильний до виверження вулканів...
майже позбавлений рослинності...
і перебуває під владою штормів.
Однак на острові Завадовського живе понад 2 мільйони антарктичних пінгвінів.
Вони тут, бо навколишні води — найкраще місце для риболовлі на планеті.
Ця дітлашня звикла, що їжу їм доставляють.
Виклик же стоїть перед тими, хто здійснює доставку.
Мама-пінгвін...
з повним животом криля для пташенят.
Єдине, що стоїть на її шляху.
Прямовисні скелі, які оточують цей неприступний острів.
Звідти складно навіть спуститися.
Як же їй потрапити нагору?
Можна дертися по скелях.
Може, краще не боротися проти океану...
а осідлати його.
Плисти за течією.
Але течія рухається в обидві сторони.
Бурхливі води — безжалісні.
Щоб мати шанс донести їжу своїм пташенятам,
їй доведеться зібратися з силами...
і підготуватися...
осідлати найбільшу хвилю.
Вдалося!
Тепер останній виклик...
двокілометровий підйом по схилу активного вулкана...
щоб доставити свій цінний вантаж.
Могутній пінгвін доводить, що кожен,
кому стало міцності вижити, буде винагороджений
у цьому найізольованішому океані у світі.
ПІВДЕННИЙ ОКЕАН
Південний океан повністю оточує Антарктиду.
Тут найхолодніші води на нашій планеті...
узимку температура може опускатися нижче -45 градусів Цельсія...
а швидкість вітру сягає майже 300 кілометрів на годину.
У цьому далекому океані глобальна океанічна течія найпотужніша
і довго захищала приховані світи.
На віддалених околицях Південного океану лежить берег південної Австралії.
У його холодних водах водяться надзвичайні різновиди.
Багатьох не існує більше ніде у світі.
Просто біля берега живуть брахіоніхтові.
Одні з небагатьох риб, які більше люблять ходити, ніж плавати.
А цей плямистий брахіоніхт — одна з найрідкісніших риб у світі.
Їх існує менше 3 000...
тому те, що вона охороняє, — надзвичайно цінне.
Вона викинула ікру в єдиному місці, де могла.
На стебло морського тюльпана.
Вирослі з мулистого дна, вони тримаються проти течії.
Але через це ікра гойдається на виду
у голодних сусідів.
Її малюкам пощастило...
у них сильна мама.
Ударами хвостом...
відганяємо раків-відлюдників.
Гігантські морські слимаки після укусів покірно відступають.
У неї є зброя проти кожного загарбника.
Але навіть у неї є заклятий ворог.
Монструозна морська зірка, у десять разів важча за неї.
Кожна з її сотень ніжок відчуває доторк,
смак і запах.
І їх уже привабив запах її ікри.
Кусати й штовхати марно.
Її неможливо зупинити.
Але вона не може здатися.
Тож вона йде на ризикований крок.
Віддає себе на поталу морській зірці...
у відчайдушній спробі відманити її від ікри.
Схоже, це надзвичайна жертва.
Але потім...
вона змивається.
Завдяки таким стійким мамам, як вона,
у брахіоніхтів ще є шанс не зникнути.
Щоб вижити в Південному океані, треба робити все можливе.
І чим далі на південь, тим океан стає ворожішим.
Велика течія робить повне коло, огинаючи Південний океан.
Водяна стіна, що обертається,
глибиною до чотирьох кілометрів і півтора кілометри завширшки.
Її називають Циркумполярною течією.
І на її шляху...
Південна Джорджія...
один із найвіддаленіших островів у світі.
Але на кілька тижнів щовесни...
він стає найжвавішим місцем з усіх.
Небачена густота скупчення тваринного світу.
Зараз сезон розмноження,
і за кожен сантиметр цього пляжу змагаються
велетні.
Альфа-самці морських слонів
на березі, щоб битися за права на розмноження.
Вони можуть досягати шести метрів і важити понад три з половиною тонни.
Ці здоровили дійсно велетенські й страшні.
Але навіть найміцніший мужик
колись був малюком.
Це дитинча народилося лише кілька годин тому.
Воно стикнеться з безліччю випробувань, перш ніж саме стане велетнем.
Перш за все треба наповнити цей новенький і трохи завеликий костюм
поживним маминим молоком.
Бо в нього є суперник.
Поморник антарктичний...
який без жодних докорів сумління обкрадає дитину.
Цей поморник пішов шукати легшу ціль,
а дитинча засвоїло урок.
Не відходь від мами.
Однак наступне випробування буде не таким легким.
Пляж переповнений, напруга зростає.
Самці-гіганти не зупиняться ні перед чим, захищаючи свої території.
Їм байдуже, хто потрапить під перехресний вогонь.
Розчавлення — найпоширеніша причина смерті новонароджених.
Але сьогодні це маля отримало другий шанс.
І до цього часу мама його не покидала.
За наступні три тижні він набере майже 70 кілограмів,
і тоді все зміниться.
Бо одного дня він прокинеться, і в нього буде страшне потрясіння.
Мама пішла.
Віддавши йому молока вагою, як половина маси її тіла,
їй треба повернутися в океан, щоб поїсти.
Він не може вирушити з нею, бо не вміє плавати.
Йому треба знайти безпечне місце, щоб навчитися.
Але він легко...
відволікається.
Переломний момент для кожного дитинчати морського слона —
це його перший контакт
з водою.
Щойно він заходить у воду, виникає надзвичайна реакція.
Він затримує подих.
Серцебиття сповільнюється.
Кров підступає до мозку.
Це перший крок на його шляху...
до перетворення на морського ссавця.
Але йому ще багато чого треба навчитися.
Після місяця практики на мілині з іншими дитинчатами...
він готовий уперше ввійти в океан.
За наступні кілька років
він навчиться затримувати дихання на понад дві години
і пірнати на майже двокілометрову глибину.
І одного дня він повернеться на ці береги
найбільшим і найміцнішим тюленем в наших океанах.
З Південної Джорджії
велика течія несеться зі швидкістю 141 584 000 кубічних метрів на секунду.
Під впливом лютих вітрів і через обертання Землі...
вона стає найпотужнішим водним потоком на планеті.
Це величезний бар'єр для інших океанів.
А в її центрі — найізольованіший континент у світі.
Антарктида.
Близько 13 мільйонів квадратних кілометрів
крижаної пустелі.
Багато величезних льодовиків континенту простягаються із суходолу
на поверхню океану у вигляді шельфових льодовиків.
У найпівденнішій точці океану
течія пробивається під шельфовий льодовик Росса,
що за розміром більший за штат Каліфорнія.
Тут товщина льоду може перевищувати 240 метрів.
Однак де тече течія...
там є життя.
Безхребетні існували тут мільйони років, вочевидь не зазнавши жодних змін.
Усі вимагають наступного обіду.
І антарктичний морський павук також.
Він розміром з велику тарілку...
і можливо, не їв уже кілька місяців.
А з такою конкуренцією
навряд чи це скоро зміниться.
Йому треба знайти місце, де він має перевагу.
Місце, де вода така холодна, що от-от замерзне.
Де кристали льоду формуються на будь-якій поверхні, якої торкаються...
утворюючи крижані печери.
Однак їхня краса приховує небезпеку.
Бо будь-яка істота, що торкнеться тут льоду,
може потрапити в пастку.
Але вся ця небезпека...
це ризикований шанс...
для морського павука.
Своїми довгими тонкими ногами...
він навшпиньки проходить по льоду...
обережно, щоб не примерзнути...
і зсьорбує свою драглисту вечерю.
Кому треба павутиння, якщо в тебе є крижана печера?
Ці надзвичайно холодні умови забезпечує Циркумполярна течія...
яка підтримує холод як морозилка.
А з настанням зими
поверхня океану навколо Антарктиди
замерзає, утворюючи величезний шар суцільного льоду.
Охоплюючи до 18 мільйонів квадратних кілометрів...
це утворює ідеальне укриття для найважливіших біологічних видів
у Південному океані.
Один з яких має безмежну владу над іншими.
Антарктичний криль.
Трильйони цих крихітних, схожих на креветок ракоподібних
живляться водоростями, що ростуть під кригою.
Вважається, що їхня загальна вага складає понад 400 мільйонів тонн.
Це найбільша маса серед усіх диких тварин.
Коли настає літо, і крига тане...
сюди злітаються всі мисливці на криля.
Місцеві пінгвіни-шкіпери.
Великі кити, що здолали тисячі кілометрів.
Це великий щорічний бенкет.
Потім настає зима, кити відпливають,
і море знову замерзає.
Залишаються лише найвитриваліші.
Хто сказав, що вони не літають?
Імператорські пінгвіни.
Після двох довгих тижнів у морі
цим батькам пора повертатися до своїх пташенят,
які чекають на товстішій кризі за кілька кілометрів звідси.
Тому, попри те, що щойно було виконано грандіозний заплив,
вони швидко переходять на забіг по суші.
Усі мають необхідне спорядження для виживання в екстремальних умовах.
Товстий шар жиру захищає від холоду.
Водонепроникне оперення — від промокання.
Навіть їхні лапи вкриті пір'ям.
Кожна адаптація вдосконалена еволюцією для виживання в найсуворішому океані.
Вони майже безпечно дісталися дому...
аж тут несподіванка...
зупиняє все.
Життя кожного імператорського пінгвіна залежить від наявності цієї криги.
Тож хоча нам тріщинка може здатися нешкідливою,
для них вона сигналізує про страшні зміни.
Може, вони й не знають чому, але їхня стурбованість цілком виправдана.
Кліматична криза дісталася найізольованішого регіону наших океанів.
Світ пінгвінів страждає від рекордних теплових хвиль,
які на 27 градусів Цельсія вищі за норму.
Якщо лід розтане до того, як у пташенят виросте водонепроникний шар...
вони потонуть.
Кілька колоній вже постраждали від передчасної втрати льоду...
що спричинила смерть десятків тисяч пташенят.
Для найміцніших у природі спеціалістів з витривалості
це може стати найважчим випробуванням.
Науковці бояться, що якщо потепління триватиме,
уже до кінця сторіччя Південний океан
може залишитися без імператорських пінгвінів.
Течія продовжує свій рух,
і її шлях звужується Антарктичним півостровом,
де люті вітри й сильні течії
виштовхують глибокі води на поверхню.
Ця вода, що прийшла з Тихого й Атлантичного океанів,
сьогодні найтепліша за всю історію.
Підйом води утворює таємний вхід,
дозволяючи теплу проникати в Циркумполярну течію,
ще більше сприяючи таненню.
Через прорвані захисні бар'єри
літо стало таким екстремальним, що криги навколо півострова...
стає дедалі менше.
Це найбільша втрата льоду за всю історію спостережень.
Не маючи криги, щоб під нею живитися, більшість криля покинула ці води...
а з ним — і багато тварин, які від нього залежали.
Деякі із залишків льодовиків захищені глибоко у фіордах,
де ще тримається за життя залежна від криги істота,
яка не здасться без бою.
Тюлень-крабоїд.
Цей міцний молодий самець надзвичайно сильний.
Він боєць.
І його шрами це підтверджують.
Він народився на льодовику, і його ласти ніколи не торкалася землі.
Але останнім часом
його світ змінився до невпізнанності.
Він знайшов одну з небагатьох крижин, де можна влаштувати лежбище.
До нього приєднався тюлень іншого виду...
тюлень Ведделла, який теж шукає притулку.
У затоці незвично тихо.
Косатки.
Кити-вбивці Антарктиди.
Але це не звичайні кити-вбивці.
Це мисливці на тюленів,
і вони перекрили всі шляхи відступу.
Для тюленів крижина стала рятувальним плотом.
На щастя, через гострі краї льоду
кити-вбивці зі своєю тонкою шкірою не можуть наблизитися занадто близько.
Поки тюлені залишаються на своєму плоту, вони в безпеці.
Але ця зграя нікуди не збирається.
Гуртом вони спрямовують свою силу, щоб утворити єдину, велику ударну хвилю.
Крабоїд одразу застрибує назад,
і тюлень Ведделла його наздоганяє.
Але мисливці хвилями...
тільки розминаються.
Ведделл, який рухається повільніше і має більше жиру, —
легша ціль.
І на відміну від крабоїда,
Ведделли — не природжені бійці.
Це швидка смерть для Ведделла.
Проте полювання...
ще не закінчилося.
Цим китам-убивцям важко знайти достатньо їжі.
Запальний крабоїд...
не їхня пріоритетна здобич.
Але через відсутність криги
вони беруть усе, що можуть.
Він користується моментом, поки вони перегруповуються,
щоб утекти.
Крижина, затиснута між двома іншими,
захищає його від нападу.
Але демонструючи дивовижні навички тактичного мислення,
косатки починають виштовхувати крижину.
Ось ця більша крижана брила має покласти цьому край.
Але мисливці ще не закінчили.
Застосувавши низку підповерхневих хвиль...
вони знищують усе, що лишалося.
Тепер вони працюють під сподом,
щоб перевернути крижину.
Але крабоїд ще не готовий здаватися.
Однак як би він не намагався,
йому не вдається їх позбутися.
Аж поки не настає мить, коли тікати вже нікуди.
Після чотирьох годин безперервного штурму...
він геть виснажений.
Проте хвилі щоразу стають менші.
І слабші.
Косатки також виснажені.
Ти переміг.
Косатки відпливають у непевне майбутнє.
У всьому світі лише близько 100 таких спеціалістів з полювання хвилями.
А з кригою тануть і їхні перспективи.
Якщо вони втратять здатність так полювати,
ми втратимо їх.
Уся жива природа Антарктики залежить від замерзання моря.
Навіть глибоко під поверхнею.
Бо щороку, коли воно замерзає,
250 трильйонів тонн поверхневої води
провалюється в глибину...
забираючи із собою велику течію.
На глибині близько кілометра
темрява й холод у поєднанні з величезним тиском
уповільнюють темп життя.
Тут, на дні Південного океану...
живуть найдавніші тварини Землі.
Ця вулканічна губка була жива ще до того, як збудували піраміди.
Вони можуть прожити 15 000 років.
Південний океан — місце народження незліченних глибоководних створінь.
І з великою течією вони поширилися з межі Антарктиди.
Щоб сьогодні
чудні та чудові...
змогли дістатися глибин кожного океану...
показуючи нам, що завдяки течії
Південний океан виявився пов'язаним з рештою більше, ніж ми уявляли.
Це серце планети,
що качає потік холодної, глибокої води, яка живить глобальну океанічну течію...
на її шляху довжиною 120 000 км з одного океану до наступного.
Це утворює єдиний взаємопов'язаний водний простір —
наш один великий океан.
Проте оскільки течія з'єднує всі океани,
те, що ми робимо будь-де...
може мати наслідки для життя всюди...
Сміття, віднесене течією, може опинитися на іншому кінці світу.
Через наші дії зараз наші океани найтепліші за всю історію спостережень.
І коли течія поширює це тепло по всьому світі,
популяції риб мігрують...
тому стає складніше їх захищати.
Танення льоду прискорюється...
що може загрожувати майбутньому самої великої течії.
Без неї...
погодні умови стануть ще екстремальнішими.
Якщо ми не збережемо здоров'я океанів...
вони більше не зможуть забезпечувати нас.
Але тут, у Південному океані,
ми показали, що можемо активізуватися, коли це вкрай важливо.
І цей південний кит — живий доказ.
Колись через наше полювання залишилося менше 100 дітородних самиць цього виду.
Але в останній момент країни світу об'єдналися...
щоб захистити великих китів.
І південні кити продемонстрували дивовижне відродження.
Зараз тисячі цих китів прямують з Антарктиди
на південне узбережжя Австралії для розмноження.
Це доводить, що якщо дати океанському життю шанс, воно відродиться.
І якщо ми змогли допомогти врятувати вид, що був на межі вимирання...
ми точно зможемо об'єднатися,
щоб повернути здоров'я нашим океанам.
Дедалі більше людей починають діяти.
Прибирають сміття.
Зобов'язуються скоротити викиди.
Захищають види живої природи...
і їхні домівки.
Якщо діяти зараз,
то ще в наших силах допомогти зцілити наш єдиний великий океан.
Переклад субтитрів: Ганна Кирієнко