‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫- הפקה של A WILD SPACE -‬
‫- בשיתוף עם FREEBORNE MEDIA‬ ‫ועם HIGHER GROUND -‬
‫- עולם של אוקיינוסים -‬
‫איי פוקלנד.‬
‫- קריינות: ברק אובמה -‬
‫איים מרוחקים אלה, בדרום האוקיינוס האטלנטי,‬ ‫חשופים לרוחות חסרות רחמים‬
‫ולגלים לאורך כל השנה.‬
‫הם מערבלים חומרים מזינים,‬
‫ומעודדים צמיחת אצות‬
‫שמעניקות למים צבע ירוק אטלנטי עשיר.‬
‫השקט בין הסערות אינו נמשך זמן רב.‬
‫אז אם אתם גרים כאן,‬ ‫אתם מנצלים כל הפוגה במזג האוויר.‬
‫דולפיני קומרסון.‬
‫הם אוהבים לגלוש.‬
‫צבעי ההיכר שלהם‬
‫הם צורת הסוואה‬
‫ששוברת את קווי המתאר של גופם.‬
‫הדולפינים שאורכם כ-1.2 מטר‬ ‫לא מוותרים על אף הזדמנות לשחק.‬
‫ויש לכך תכלית חשובה יותר,‬
‫להעסיק את המוח הגדול שלהם‬
‫ולחבר ביניהם כלהקה.‬
‫אבל הם לא הגולשים היחידים כאן.‬
‫אריה ים.‬
‫הוא זכר האלפא המקומי.‬
‫וזה המגרש שלו לתפוס גלים.‬
‫הוא יבריח כל מי שהוא יכול.‬
‫אבל הוא לא מאיים עליהם.‬
‫בשביל הדולפינים,‬ ‫זאת נראית כמו הזדמנות לכייף אפילו יותר.‬
‫היום, הם משחקים בתופסת.‬
‫וכשאריה הים מוותר על המרדף,‬
‫הם יוצאים מהמחבוא כדי למצוא אותו.‬
‫המשחק הזה שומר עליהם בכושר מעולה,‬
‫גופני ונפשי,‬
‫ומגבש אותם כצוות.‬
‫עבור יצורים רבים‬ ‫שחיים באוקיינוס האטלנטי הפראי,‬
‫עבודת צוות היא המפתח להישרדות.‬
‫- האוקיינוס האטלנטי -‬
‫המסוע הימי זורם‬
‫מהאוקיינוס ההודי לדרום האוקיינוס האטלנטי,‬
‫תחילתו של מסע בן 16,000 ק"מ צפונה,‬ ‫שנמשך ארבע שנים‬
‫ושבו הוא חולף דרך כמה מהימים הסוערים ביותר‬ ‫והגלים הגדולים ביותר בעולם.‬
‫המסע שלנו מתחיל בקצה הדרומי של אפריקה,‬
‫שם מימי האוקיינוס ההודי‬ ‫ומימי האוקיינוס האטלנטי מתנגשים.‬
‫מקום שיורדי ים קדמונים‬ ‫העניקו לו את הכינוי "כף הסערות".‬
‫סערות שיוצרות נחשולים עצומים‬
‫שמכים בחופים.‬
‫ובכל זאת, מתחת לזעם הים,‬ ‫ניתן למצוא פינות של שלווה.‬
‫יערות אצות צפופים מעטרים את קו החוף.‬
‫הן סופגות את אנרגיית הגלים,‬ ‫ומרסנות את האוקיינוס הפראי.‬
‫ובתוך קרחת יער אחת חבוי‬
‫שטח הקינון של גנן נלהב.‬
‫דג ספרוס,‬
‫שעסוק בטיפוח החלקה שלו.‬
‫הוא מתחזק סלע נקי ומצוחצח למופת,‬
‫נקי מעשבים וחול‬
‫שנועד למשוך נקבה להטיל עליו את הביצים שלה.‬
‫אבל יש לו תחרות מצד זכרים אחרים.‬
‫כדי למשוך תשומת לב,‬ ‫החלקה שלו צריכה להיות מושלמת.‬
‫מה שחשוב זה לשמור על חזות הולמת,‬
‫ולהיפטר מכל דבר שעלול לבלגן אותה.‬
‫סרטן נזיר.‬
‫עשב ים.‬
‫תמשיך להתקדם, כריש.‬
‫כוכב הים צריך למצוא לעצמו מקום אחר...‬
‫מעבר לגדר של השכן.‬
‫זה לא הייתי אני.‬
‫השכן שלו לא נראה ממש מרוצה.‬
‫נראה לי שזה נפל לך.‬
‫לא. כולו שלך.‬
‫לא בכל יום מקבלים כרטיס בשורה ראשונה‬ ‫למשחק טניס בכוכב ים.‬
‫זה יכול להימשך לנצח.‬
‫אבל שניהם הבהירו את הנקודה שלהם.‬
‫הגיע הזמן להניח בצד את כוכב הים‬
‫ולחזור לעבודה.‬
‫כעת, כשגינת הסלעים שלו נקייה למופת,‬
‫וכשנקבות עמוסות בביצים חולפות מעל,‬
‫הוא יכול סוף-סוף להעלות הצגה.‬
‫הוא מושך תשומת לב לחלקה שלו.‬
‫היא אוהבת את מה שהיא רואה.‬
‫ועם קצת עידוד, היא מטילה את ביציה.‬
‫עכשיו הוא מקדיש את כל מעייניו‬ ‫לשמירה עליהן עד שהן יבקעו.‬
‫אבל התנאים בדרום האוקיינוס האטלנטי‬ ‫בלתי צפויים,‬
‫ועלולים להתדרדר במהירות.‬
‫כשהים גועש,‬
‫ריח הביצים מעורר התיאבון‬ ‫נישא הרבה מעבר לקרחת האצות שלו.‬
‫הניחוח מושך נחיל של נחשוני ים רעבים.‬
‫דג יחיד לא יכול להגן על החלקה שלו מול צבא.‬
‫הגיע הזמן שהשכנים‬ ‫יניחו בצד את המחלוקות ביניהם.‬
‫עליהם לשתף פעולה כדי להציל את הביצים שלהם.‬
‫המריבות ביניהם נשכחות עד מהרה‬ ‫מול איום גדול יותר.‬
‫רק באמצעות עבודת צוות‬ ‫הם יכולים להגן על הביצים שלהם‬
‫מול פלישת נחשוני הים.‬
‫עבודתו של הספרוס הקטן והעסוק הזה‬ ‫כמעט הושלמה.‬
‫כי שבועיים בלבד לאחר מכן,‬
‫הגיע סוף-סוף היום‬ ‫שבו התינוקות שלו יבקעו לעולם.‬
‫הם ייסחפו על גבי הזרם הגדול‬
‫ויתמקמו ביערות האצות הרבים‬ ‫שצומחים לאורכו של קו החוף הסוער הזה.‬
‫מזג האוויר הקיצוני ביותר‬ ‫בכל דרום האוקיינוס האטלנטי‬
‫שורר באזור שבו נושבות הרוחות החזקות ביותר‬ ‫בצד השני של האוקיינוס.‬
‫כף הורן באמריקה הדרומית.‬
‫הסערות כאן חסרות רחמים,‬
‫והן נעשות אפילו פראיות יותר.‬
‫עקב משבר האקלים ההולך ומחמיר,‬ ‫הרוחות מתעצמות משנה לשנה.‬
‫נדרשים כישורים מיוחדים כדי לצוד‬ ‫בגלים בפטגוניה, שעוצמתם הולכת וגוברת.‬
‫לווייתני קטלן הם טורפי העל כאן.‬
‫אין אף יצור שהם יחששו להתעמת איתו.‬
‫אפילו לפיל ים בוגר‬
‫אין סיכוי מולם.‬
‫אבל פילי ים בוגרים‬ ‫מגיעים לחוף הזה רק כדי להזדווג.‬
‫כדי להישאר כאן לאורך כל השנה,‬ ‫הקטלנים צריכים למצוא טרף אחר.‬
‫מנהיגת הלהקה שלהם היא הסבתא.‬
‫היא כמעט בת 50,‬
‫ולאורך כל שנותיה,‬ ‫שכללה את כישוריה כדי לשלוט בחוף הזה.‬
‫עכשיו היא לוטשת את עיניה לעבר החופים,‬
‫שבהם כלבי ים ואריות ים צעירים‬ ‫מוצאים מחסה כשהים סוער מדי.‬
‫ועל אף שהגלים הגדולים עלולים‬ ‫להשאירם תקועים על היבשה,‬
‫הקטלנים האלה צריכים להסתכן‬
‫ולצוד על החוף.‬
‫אם היא תיתקע, היא עלולה למות.‬
‫ידוע רק על משפחות קטלנים בודדות‬ ‫שצדות באופן כזה.‬
‫זו טכניקה שהיא למדה מאימה,‬ ‫ועכשיו עליה להנחיל אותה לדור הבא.‬
‫סבתא צריכה מקום שבו תוכל ללמד אותם בבטחה,‬
‫כדי שהם לא ייתקעו על החוף.‬
‫בתור המדריכה שלהם, היא מובילה‬ ‫את הצוות הצעיר שלה למקום מיוחד מאוד.‬
‫לגונה מוגנת,‬
‫בטוחה מפני סכנות הגלים.‬
‫בית הספר הזה לציד חופים‬
‫הוא מקום שבו המתגייסים הצעירים שלה‬
‫יכולים להרעיש עולמות.‬
‫התלמידים מפגינים ביטחון עצמי של מתבגרים.‬
‫אבל למזלו של הגור הזה,‬
‫יש להם עוד הרבה מה ללמוד.‬
‫המדריכה שלהם מובילה את הדרך.‬
‫"אחריי."‬
‫בחירת החוף הנכון היא חיונית.‬
‫השיעור הראשון להיום?‬
‫זווית ההתקפה.‬
‫אם המדרון רדוד מדי,‬
‫הם עולים על שרטון ולא ישיגו את מטרתם.‬
‫בגלל שזה מבצע כל כך מסוכן,‬
‫מומלץ לטירונים לפעול בזוגות.‬
‫כדי שיוכלו לקבל עזרה אם הם ייתקעו.‬
‫הגיע הזמן לשיעור מספר שתיים.‬
‫התגנבות.‬
‫סבתא עורכת תרגולי הסתרת סנפירים.‬
‫הם צריכים ללמוד לפטרל במבנה‬
‫תוך שמירת סנפיר הגב שלהם מתחת למים.‬
‫אבל הם גם צריכים להיות שקטים.‬
‫עדיף שתעצור את נשימתך.‬
‫הגיע הזמן להדגמה מלאה.‬
‫המטרה?‬
‫לדחוף את כלב הים הזה.‬
‫כדי להתקדם, על המגויסים‬ ‫להשתמש בכל ההכשרה שקיבלו,‬
‫מה שמוכיח עד כמה המשימה הזאת מסובכת.‬
‫לאט מדי.‬
‫רועש מדי.‬
‫מהירות יפה, אבל מטרה לא נכונה.‬
‫הם מתקדמים,‬
‫זוכרים את השיעורים שלהם‬ ‫ולומדים מהטעויות שלהם.‬
‫אך הם עדיין זקוקים להכוונה מקצועית.‬
‫סבתא מארגנת את התקיפה המושלמת.‬
‫היא תאותת לו לצאת לדרך כשהיא תניד בראשה.‬
‫התלמיד הזה מעולם לא היה קרוב יותר,‬ ‫וזהו צעד חשוב לקראת השלמת לימודיו.‬
‫האימונים לביצוע משימה מסוכנת כל כך‬
‫עשויים לקחת שבע שנים.‬
‫אף טורף אחר לא מקדיש‬ ‫זמן רב כל כך לשכלול כישוריו.‬
‫מערך כישורים מפותח כמו זה‬
‫ניתן לרכוש רק בזכות שנים של עבודת צוות,‬
‫ובזכות החוכמה של סבתא.‬
‫בכיוון קו המשווה,‬
‫הרוחות שוככות והגלים נעשים קטנים יותר‬
‫כשהזרם הגדול עושה את דרכו צפונה.‬
‫שם, תחת החום המעיק,‬
‫אופיו הפראי של האוקיינוס מתמתן.‬
‫קו החוף של ברזיל מפנה את מקומו‬ ‫ליערות של עצים עמידים למלח.‬
‫מנגרובים.‬
‫בין הטרמפיסטים הגדולים של הזרם.‬
‫הם התפתחו בדרום מזרח אסיה,‬
‫ובאמצעות רכיבה על הזרם‬ ‫התפשטו בכל האזורים הטרופיים,‬
‫ויצרו יערות נרחבים‬ ‫שהגאות והשפל מכסים וחושפים אותם.‬
‫כמו כאן, באמזונאס.‬
‫רצועת המנגרובים הארוכה ביותר בעולם‬
‫שמאפשרת גישה לאזורי אכילה‬ ‫לדג אחד עשוי ללא חת.‬
‫נקבת דג ארבע-עין עם חיבה להרפתקאות.‬
‫היא וצוות החוקרים שלה להוטים להיכנס ליער.‬
‫אבל זו שעת השפל, והם ממתינים סמוך לחוף.‬
‫השמש המשוונית מחממת את המים‬ ‫לטמפרטורות גבוהות מדי לרוב הדגים.‬
‫כשהגאות מגיעה,‬
‫והמים זורמים פנימה,‬
‫הם יוצאים לדרכם.‬
‫הם לא רק שוחים.‬
‫הם יכולים גם לדלג.‬
‫בטוח יותר להישאר ביחד.‬
‫העולם כאן שונה מאוד.‬
‫במנגרובים האלה,‬ ‫יכולת הראייה הייחודית שלהם מאוד שימושית.‬
‫על אף שמם, לדגי ארבע-עין יש רק שתיים,‬
‫אך האישון שלהם מפוצל באופן יוצא דופן,‬
‫מה שמאפשר להם לפקוח חצי עין‬ ‫על כל סכנה שאורבת מתחתם,‬
‫ולמקד את חצי העין השנייה‬ ‫בחיפוש אחר הזדמנויות מעליהם.‬
‫ביער הזה, אי אפשר לדעת‬ ‫מאיפה תגיע הארוחה הבאה שלך.‬
‫טרמיטים.‬
‫טעים.‬
‫אולי הם טעימים,‬
‫אבל יש שלל קוסם אפילו יותר‬ ‫שממתין לאלה שמספיק הרפתקנים‬
‫כדי לעקוב אחר הגאות‬
‫עד לנקודה המרוחקת ביותר‬ ‫שאליה האוקיינוס מגיע,‬
‫יותר מקילומטר וחצי מהמקום שבו הדגיגה הזאת‬ ‫יצאה להרפתקת הג'ונגל שלה,‬
‫בחיפוש אחר מעדן נסתר‬
‫שניתן להשיגו רק פעמיים ביום.‬
‫סרטני המנגרובים האלה חייבים לחזור למי הים‬ ‫כדי לרענן את זימיהם.‬
‫יש לה רק דקות ספורות לפני שתגיע שעת השפל.‬
‫היא תפסה אחד!‬
‫הפרס הגדול על שהגיעה למקום‬ ‫שרק דגים מעטים מעזים להגיע אליו.‬
‫עד מהרה, שעת השפל מגיעה,‬
‫ומשלחת המחקר נאלצת לשוב על עקבותיה לחוף‬
‫או להסתכן בכך שייתקעו חסרי ישע‬ ‫תחת השמש הקופחת.‬
‫בדיוק כפי שהאוקיינוס האטלנטי‬ ‫משפיע על החיים באמזונאס,‬
‫לנהר הגדול ביותר בעולם‬ ‫יש השפעה משלו על האוקיינוס.‬
‫הוא מזרים יותר ממיליון טונות של פסולת עלים‬
‫וסחופת נהר עשירה בכל יום.‬
‫הוא נושא עמו חומרים מזינים מיערות הגשם‬
‫שנסחפים על גבי הזרם,‬
‫לאורך 3,200 ק"מ במעלה החוף של ברזיל.‬
‫ומוסר אותם ליהלום‬ ‫שבכתר האוקיינוס האטלנטי,‬
‫הים הקריבי.‬
‫אנחנו נמשכים לכאן כדי ליהנות מיופיו‬
‫וממימיו החמים.‬
‫אלמוגים רכים משגשגים בזרם המועשר‬ ‫סביב האי בונייר.‬
‫אבל לא קל להתבלט בקרנבל האלמוגים הזה.‬
‫וכשזמן ההזדווגות מגיע, צריך לבלוט בהמון.‬
‫יצור מבריק אחד ממתין לחשכה כדי לזרוח.‬
‫הוא לא לבד.‬
‫מופע האורות הקסום הזה‬ ‫הוא מפגן החיזור המסונכרן‬
‫של אחד מתושבי השונית הקטנים ביותר בבונייר,‬
‫סרטנים זעירים שנקראים צדפונאים.‬
‫כל אחד קטן יותר מגרגר אורז.‬
‫ובכל זאת, באמצעות ערבוב‬ ‫שני כימיקלים ראקטיביים מאוד בתוך גופו,‬
‫זכר יכול ליצור שרשראות של אורות‬
‫שזוהרים מספיק חזק‬ ‫כדי להדריך נקבה למקום שבו הוא מחכה.‬
‫הזכרים מתקבצים יחד,‬ ‫ומדליקים את האור שלהם כל אחד בתורו.‬
‫שיתוף פעולה כזה מאפשר לכל אחד מהם‬
‫להשאיר ברזרבה קצת כימיקלים למקרה חירום.‬
‫והם יזדקקו להם.‬
‫דגי החשמנון הם טורפי פלנקטון‬ ‫שאורכם כשני ס"מ וחצי,‬
‫והם משחרים לטרף בלילה.‬
‫אבל הצדפונאים חמושים בנשק סודי.‬
‫לכימיקלים בגופם יש טעם רע.‬
‫ולכן הדג יורק אותם החוצה מהר ככל יכולתו.‬
‫ואם זה לא מספיק גרוע,‬
‫עכשיו החשמנון זוהר בחושך,‬
‫והופך למטרה קלה‬
‫לרוצח לילי שאורב בשוניות האלה.‬
‫דג הזהרון.‬
‫הזהרונים הם מין פולש‬
‫שבני אדם הביאו בטעות‬ ‫מהאוקיינוס השקט לפני 40 שנה.‬
‫אין לו כאן אויבים טבעיים,‬ ‫ותפוצתו יצאה מכלל שליטה.‬
‫הזהרונים מחסלים המוני דגי שונית קטנים.‬
‫אבל הם לא הצרה היחידה‬ ‫שבני האדם המיטו על השוניות האלה.‬
‫משבר האקלים גורם לקריביים להתחמם.‬
‫במהלך 40 השנים האחרונות,‬
‫עלייה של פחות ממעלה אחת‬ ‫מאיימת על הישרדותן‬
‫של השוניות הרגישות לטמפרטורה האלה.‬
‫די בכך כדי להפוך את הים הרדוד הזה‬ ‫לסיר לחץ רותח.‬
‫ואם זה לא מספיק גרוע,‬ ‫הסיר הזה נמצא על סף פיצוץ.‬
‫בגלל החום הגובר,‬ ‫גוברת גם התכיפות של ההוריקנים האלימים,‬
‫ובמקביל, מצוקת החום מחלישה את האלמוגים,‬ ‫והופכת אותם לשבריריים יותר.‬
‫הם לא יכולים לשרוד‬ ‫את השילוב של עליית הטמפרטורות‬
‫ושל הסערות שנעשות הרסניות יותר ויותר.‬
‫השילוב הזה גרם עד כה לאובדן הטרגי‬ ‫של 80 אחוז מהאלמוגים בקריביים.‬
‫עבור רבים, אובדן השונית,‬
‫משמעותו לאבד את ביתם.‬
‫לאלה שיכולים להיחלץ בשחייה מהצרה,‬ ‫יש נתיב מילוט.‬
‫הזרם הגדול נדחס החוצה דרך רווח צר,‬
‫מצר פלורידה,‬
‫שפועל כמו פיה על צינור,‬
‫ודוחף את הזרם החוצה בעוצמה חזקה פי 30‬
‫משל כל הנהרות בכדור הארץ גם יחד.‬
‫כיום הוא ידוע בשם "זרם הגולף",‬
‫וזהו הזרם המהיר ביותר באוקיינוס‬
‫שמפיץ חום ברחבי צפון האוקיינוס האטלנטי.‬
‫נדרש לו חודש אחד בלבד‬ ‫לעבור את כל הדרך מפלורידה ועד לניו יורק.‬
‫שם מימיו החמים מאפשרים‬ ‫לכמויות אדירות של פלנקטון לשגשג,‬
‫והם מזינים להקות עצומות של מינים‬
‫שבעבר דגו אותם יתר על המידה‬ ‫עד שהגיעו לסף הכחדה.‬
‫דגי מנהדן.‬
‫אבל עכשיו, בזכות ניהול דיג משופר,‬ ‫אוכלוסייתם מתאוששת.‬
‫אפילו כאן,‬ ‫סמוך לחופי לונג איילנד, ניו יורק.‬
‫הם צריכים להישאר קרובים מאוד זה לזה‬
‫כי הזרם ההולך ומתחמם‬ ‫מביא עכשיו להקות של כרישים קריביים‬
‫צפונה יותר מאי פעם.‬
‫אבל על אף מספרם, לא קל לתפוס את המנהדן.‬
‫תגובותיהם מהירות כברק‬ ‫וקשקשיהם משמשים כמחזירי אור מצוינים.‬
‫ביחד, הם יוצרים אפקט של כדור מראה‬ ‫שמסנוור טורפים,‬
‫ויוצרים מופע מרהיב נוסף,‬
‫במרחק של מטרים ספורים מהחופים שלנו.‬
‫הזרם מתרחק בעוצמה מאמריקה הצפונית,‬
‫מתרחב ומפזר חום על פני האוקיינוס.‬
‫הסתעפות אחת שלו פונה לכיוון צפון אירופה.‬
‫והשנייה ממשיכה מזרחה,‬
‫במסלול שמוביל את הזרם לשרשרת איים זעירים.‬
‫האיים האזוריים.‬
‫זהו ביתה של הפסגה הגבוהה ביותר‬ ‫ברכס המרכז-אטלנטי.‬
‫היא מתרוממת לגובה של יותר מ-8,000 מטר‬ ‫מקרקעית האוקיינוס,‬
‫ישר במסלולו של המסוע הימי.‬
‫כתוצאה, חומרים מזינים ממעמקי הים‬ ‫נדחפים אל פני הים,‬
‫ויוצרים אזורי אכילה עשירים‬
‫לכל יצור שיכול להגיע‬ ‫לפינה המרוחקת הזו במרכז האוקיינוס.‬
‫הזרם המתחמם הפך לאחרונה‬ ‫את האיים האזוריים למקום מזמין‬
‫לפנים חדשות מחופי אפריקה.‬
‫נקבת כריש לווייתני.‬
‫אורכה כ-15 מטר‬
‫ומשקלה יותר מ-20 טונות.‬
‫הדג הגדול ביותר שחי כיום.‬
‫ב-15 השנים האחרונות,‬
‫המים התחממו במידה מספקת‬ ‫כדי שהם יהפכו לאורחים תכופים כאן.‬
‫היא הייתה אוכלת את דגי החרטומנון הקטנים‬ ‫אם הייתה יכולה,‬
‫אבל בחלל התלת-ממדי שהם יוצרים סביבה,‬
‫הם יכולים להתחמק ממנה בקלות.‬
‫המקום הבטוח ביותר עבורם הוא מעליה.‬
‫הם נשארים קרובים אליה‬
‫בעוד שהם מתחמקים מהפה הזה.‬
‫הדגים הקטנים האלה‬ ‫אולי הצליחו להתחמק עד עכשיו,‬
‫אבל לא סתם נהיים הדג הכי גדול בים‬ ‫בלי שיהיו לך כמה תכסיסים משלך.‬
‫ברשותה אוזן פנימית גדולה יותר‬ ‫משל כל בעלי החיים,‬
‫והיא מאפשרת לה שמיעה יוצאת דופן.‬
‫ועכשיו היא מנצלת את החוש הזה לטובתה‬
‫כשהיא מתבייתת‬ ‫על רעש המולה מרוחקת שהיא קלטה.‬
‫להקת הדגים הזאת סופגת אבדות קשות‬
‫מצד טונה כחולת-סנפיר ענקית‬ ‫שמשקלה עשוי להגיע עד ל-680 ק"ג,‬
‫הגודל והמהירות של סוס מרוצים.‬
‫אבל היא לא הגיעה בשביל הטונה הזאת.‬
‫אלא בשביל דגי הטונה הקטנים יותר‬ ‫ששוחים בשוליים.‬
‫טונת אלבקור, טונה עיננית‬ ‫וטונת אטונס שחור-קווים.‬
‫אורכם פחות מ-60 ס"מ,‬ ‫ואינם מהווים תחרות לטונה כחולת-הסנפיר.‬
‫אז הם עדיין רעבים,‬
‫ותמיד מחפשים הזדמנות חדשה.‬
‫בדיוק מה שהיא צריכה.‬
‫הם יודעים ששיתוף פעולה עם כריש לווייתני‬
‫עשוי להסתיים בסעודה הגדולה מכולן.‬
‫היא מזהה הפרעה נוספת,‬
‫ומובילה את צוות הטונה שלה ליירוט.‬
‫כשהם מתקרבים,‬ ‫דגי הטונה הקטנים מסתערים קדימה‬
‫ותוקפים.‬
‫הדגים הקטנים מתקבצים מיד מעליה,‬
‫מחפשים אחר מחסה.‬
‫אך הפעם, הטונה לא יתנו להם למצוא אותו.‬
‫הם דוחפים את הדגים הקטנים למעלה,‬
‫ומנסים ללכוד אותם כנגד פני המים‬
‫היא מחכה‬
‫בזמן שהטונה מכנסים אותם‬ ‫לגוש יותר ויותר הדוק,‬
‫ויוצרים טורנדו-דגים עצום ומתפתל.‬
‫כשהם כלואים מתחת לפני המים,‬
‫הטונה יכולים לקטוף אותם אחד-אחד.‬
‫וזה הרגע שהיא חיכתה לו.‬
‫הודות לצוות האיסוף שלה‬ ‫היא יכולה סוף-סוף לאכול לשבעה,‬
‫והיא בולעת מאות דגים בכל ביס.‬
‫היא ניצלה את המרב מההזדמנויות החדשות‬
‫באוקיינוס האטלנטי בן ימינו שמשתנה במהירות.‬
‫מהאיים האזוריים,‬
‫הטונה כחולת-הסנפיר עוקבת אחר הזרם החם‬
‫לשטחי הרבייה שלהם בים מבודד.‬
‫הים התיכון‬
‫שבעבר מימיו היו עשירים בדגה,‬ ‫אך כיום נראים שונה מאוד.‬
‫חוות דגים.‬
‫במהלך 200 השנים האחרונות,‬
‫שינינו חלקים בים התיכון ללא היכר.‬
‫כמו במקומות רבים ברחבי האוקיינוסים שלנו,‬
‫הטכנולוגיה התעשייתית מאפשרת לנו‬
‫להגיע רחוק יותר ועמוק יותר מאי פעם,‬
‫ולדוג מעבר למה שהוא בר-קיימא.‬
‫כיום אנו יותר ויותר‬ ‫מגדלים להקות דגים בחוות,‬
‫ומנצלים את חיי הצוות הטבעיים שלהם לטובתנו,‬
‫כמו דגי הלברק והספרוס שבתוך הרשתות האלה.‬
‫בגלל ההתדלדלות באוכלוסיות דגי הבר,‬
‫הגיעה לכאן משפחת דולפיננים מורעבים.‬
‫מחוץ לרשתות, דגי הבר מחפשים‬ ‫את חברתם של הלהקות השבויות‬
‫כי הם מרגישים מוגנים יותר ביחד.‬
‫אבל הם הופכים לטרף קל לדולפינים.‬
‫רק מעט מהזרם הגדול זורם דרך‬ ‫המים המוקפים יבשה של הים התיכון.‬
‫לכן הוא מתחמם יותר מאשר האוקיינוס הפתוח.‬
‫כתוצאה, ההתאדות גדולה יותר,‬ ‫והים נעשה מלוח יותר.‬
‫אפילו דגי חוות הדגים האלה יתקשו לגדול‬
‫במים שנעשים עוינים יותר ויותר לחיים.‬
‫האם זו הצצה לעתיד של כל האוקיינוסים שלנו?‬
‫ואם כן, האם זה העתיד שאנחנו רוצים?‬
‫לדגים,‬
‫לציידים שלהם,‬
‫ולעצמנו.‬
‫הטמפרטורות לא עולות רק בים התיכון.‬
‫במהלך ארבע שנות זרימתו‬ ‫לאורך האוקיינוס האטלנטי,‬
‫הזרם הגדול צובר כמות עצומה של חום.‬
‫החום שהוא נושא‬ ‫יוצר אקלים מתון יותר ברחבי צפון אירופה,‬
‫וגורם לעלייה של עד 11 מעלות צלזיוס.‬
‫בים, ההתחממות הזאת‬ ‫גורמת להיווצרות מזג אוויר קיצוני.‬
‫כיום, התנאים בצפון האוקיינוס האטלנטי‬ ‫נהיים פראיים יותר.‬
‫וזו נהיית משימה קשה יותר‬ ‫לשרוד את החורף בים הפתוח.‬
‫כאן, באיסלנד,‬
‫התנאים ההולכים ומחמירים מעמידים למבחן‬
‫את אחת ממערכות היחסים החזקות ביותר‬ ‫בכל האוקיינוס האטלנטי.‬
‫תוכי הים הזה מחכה לשותפתו לחיים.‬
‫אהבת האמת היחידה שלו.‬
‫הוא רק אחד מבין 100,000 תוכי ים‬ ‫שמחכים שבנות זוגם ישובו הביתה‬
‫לאחר שמונה חודשים בנפרד.‬
‫בת זוגו נמצאת עדיין הרחק בים,‬
‫עסוקה בציד ובבניית כוחה לקראת עונת הקינון.‬
‫ולכן מוטב שהוא ידאג שמאורתם תהיה מוכנה.‬
‫המטלה הראשונה של תוכי הים זכרים,‬ ‫היא קצת ניקוי אביב.‬
‫יש להם רק אפרוח אחד מדי שנה,‬ ‫אז הכול חייב להיות מאורגן למופת.‬
‫קצת ריהוט רך,‬
‫והוא מוכן להשוויץ בפרי עמלו.‬
‫אבל אין לה סימן באופק.‬
‫הוא רק צריך להיות סבלני.‬
‫בעשר השנים שהם ביחד,‬ ‫היא מעולם לא אכזבה אותו.‬
‫אבל תוכי הים המסור לא יכול סתם לחכות.‬
‫אחרי כל המאמצים שהשקיע בבניית הבית,‬ ‫הוא הרוויח קצת זמן חופשי.‬
‫וזה נראה כיף.‬
‫במיוחד כשהרוח מתגברת.‬
‫בכל מקום מסביב, זוגות מאושרים מתאחדים,‬
‫אבל עדיין אין סימן לאחת המיוחדת שלו.‬
‫עד לאחרונה, זוגות תוכי ים‬ ‫היו מתאחדים לאחר כמה ימים.‬
‫אבל בגלל הדגה שהולכת ומצטמצמת‬ ‫וסופות החורף שמחריפות,‬
‫הדיג נעשה קשה יותר.‬
‫ובת זוגו לא תעזוב את אזור הדיג‬
‫עד שהיא תהיה מוכנה לייצר ביצה.‬
‫יש נקבות שכבר לא חוזרות הביתה בכלל.‬
‫סוף כל סוף.‬
‫לאחר שמונה חודשים ארוכים בנפרד.‬
‫אין ספק שזו אחת השותפויות הנאמנות ביותר‬ ‫באוקיינוס האטלנטי.‬
‫ועכשיו, הם עוברים למשימה החשובה‬ ‫של יצירת גוזל תוכי ים.‬
‫לתוכי הים האלה,‬
‫ולכל היצורים בצפון האוקיינוס האטלנטי‬ ‫שהתנאים בו הולכים ומחריפים,‬
‫האוקיינוס המתחמם מציב אתגרים עצומים.‬
‫אבל מעבר למבטנו, הטבע מגיב.‬
‫הדגים בתנועה, הם מחפשים אחר בית חדש.‬
‫אוכלוסיות של בקלה אטלנטית ששרדו,‬
‫של טרוטניות‬
‫ושל טונה‬
‫שוחים רחוק יותר צפונה,‬
‫נעים עם המסוע הימי‬
‫לעבר האוקיינוס שמשתנה מהר יותר‬ ‫מכל אוקיינוס אחר.‬
‫בהמשך, הזרם ממשיך לעבר האוקיינוס הארקטי.‬
‫הוא מביא איתו מים חמים שממיסים את הקרח‬
‫ופורצים את האוקיינוס שבעבר היה בלתי חדיר.‬
‫כדי להישאר בחיים,‬
‫כולם כאן נדרשים לעשות מאמצים עילאיים.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬