NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
NAŠI OCEANI
Dobri dupini.
NARATOR: BARACK OBAMA
Ovo jato živi u toplom plićaku nedaleko od obala Zapadne Australije,
na ponajvećim livadama morske cvjetnice na planetu.
Ovdje je teško doći do hrane.
Ima nešto riba,
ali teško ih je uloviti,
pogotovo klizavu vrstu nemipteride Pentapodus vitta.
Dupini love pomoću zvučnih valova,
no morska cvjetnica ometa im eholokaciju.
Ako im se previše približe, nemipteridi će se sakriti u livadi.
Da bi nadmudrili tu malenu ribu,
najinteligentniji sisavci u oceanu morat će biti mnogo lukaviji.
Ova mlada ženka brusi vještine.
Praznu školjku kani pretvoriti u nešto korisnije.
Nemipteridi su znatiželjni.
Školjke koriste kao zaklon.
Hoće li ovo upaliti?
Svaka školjka mora biti na pravom mjestu.
Blizu livada cvjetnice...
ali na čistini.
Nestrpljiva je.
Pokušava ubrzati stvar.
Zamalo.
Ušla je.
Vađenje ribe iz školjke mogao bi biti problem.
No za dupine to je lagan zadatak.
Zaključila je da, ako drži školjku iznad vode,
riba će iskliznuti iz nje.
Mačji kašalj.
Samo ovdje dupini pokazuju ovakvu inteligenciju...
i kombiniraju složeno ponašanje i upotrebu alata.
Cilj je naći hranu, ali ne postati hranom,
a upravo to potiče domišljatost u tropskom dijelu Indijskog oceana.
INDIJSKI OCEAN
Velika oceanska struja kreće se prema zapadu
i sa sobom nosi toplu tropsku vodu na svom dvogodišnjem putovanju
od Azije do Afrike.
Najprije hrani živi svijet na području jugoistočne Azije
koje se naziva koraljni trokut.
Riječ je o labirintu od 25 000 tropskih otoka...
kroz koji svake sekunde protječe 15 milijuna tona vode.
Ta voda stalno hladi osunčane plićake
i omogućuje opstanak najraznolikijih morskih organizama...
na planetu.
U koraljnim grebenima zajedno živi više od 80 000 vrsta.
Zato se na ovom opasnom mjestu odvija neprestana borba.
No hrane ovdje nema mnogo,
a kako treba nahraniti milijune gladnih usta,
svaki stanar grebena nečija je lovina.
Zaštita mladunaca cjelodnevni je izazov.
Jedna buduća majka
na posebno domišljat način nastoji zaštititi svoje potomke.
Ženka ustonošca.
Spretna je graditeljica...
i odlično poznaje svaki kutak svojeg doma.
Iznimno je vješta u pronalaženju komadića mrtvih koralja.
Dobro pamti gdje se svaki od njih nalazi,
ako joj slučajno zatreba.
No mora biti brza
jer drugi stanovnici grebena
traže mrtve koralje i pretvaraju ih...
u pijesak.
Ovaj komadić
izgleda dobro.
No zašto je izbirljiva?
Zato što točno zna kakav oblik koralja treba
za svoj građevinski projekt.
Pretpostavlja se da pamti i oblike komadića koje je već našla.
Nove umeće u zid kako bi se savršeno uklopili.
Ovo može poslužiti.
Pogrešan oblik.
Spretna graditeljica
izgradila je utvrdu
u koju će položiti 10 000 jajašaca i štititi ih dok se ne izlegnu.
Ako želite ući,
majka vas mora pustiti.
Nema šanse.
Zahvaljujući graditeljskim vještinama
lukava majka riješila je najveći problem u grebenu...
kako podići novu generaciju na sigurnom...
pokraj svih ovih gladnih usta.
No postoje i drugi načini da se mladunčad zaštiti.
Papigače ne skrivaju svoja jajašca.
Grabežljivce u lovu na jajašca nadmudruju na drugi način.
No prije mriještenja
o pravima na parenje odlučuje se 30 metara ispod površine.
Postoje pravo vrijeme i mjesto za parenje.
Pravo je mjesto vanjska strana grebena.
Ondje se struje udaljavaju od grebena
i tako odnose jajašca na sigurno.
A pravo je vrijeme kad struje dosegnu svoj vrhunac.
Svaki kandidat traži područje na kojem je struja najjača.
Najveći zauzima najbolje mjesto.
Većina ženki odabrat će mužjaka koji to mjesto uspije zadržati.
Struja će odnijeti jajašca koja on oplodi dalje od grebena i grabežljivaca.
No kako da privuče ženke koje su još kod grebena...
a da ne napusti svoje mjesto?
Manje suparnike jednostavno odguruje repom.
Ali ne i ovoga kandidata,
agresivnog mužjaka teškog 45 kilograma.
Namjerio se na isto mjesto za parenje.
I nije ga nimalo strah.
Postoji samo jedno rješenje.
Prvi put imamo priliku izbliza gledati sraz ovih teškaša.
Sudari su im toliko jaki da se voda pri udarcima pretvara u paru.
Glave su im udubljene kako bi sila pri sudaru bila jača.
Pritom nastaju mjehurići pare koji na ovoj dubini implodiraju...
i uzdrmaju čitav greben.
Publika tako zna da je borba počela.
No glave im nisu jedino oružje.
U igru sada ulazi kljun koji drobi koralje.
Tehnika borbe svodi se na sudaranje i grizenje.
A pritom si gule ljuske.
Struja postaje sve jača,
pa dolazi još ženki.
Konačno su privukli publiku.
Posljednja runda.
Struja je sve jača. Sad ih ništa ne može zaustaviti.
A upravo su to i htjeli.
Samo uz dostojnog protivnika
mogu proizvesti najglasniji zvuk u grebenu...
i svima dati do znanja da su najjači.
Iz bitke obojica izlaze kao pobjednici.
Svojim nastupom zaradili su desetke oduševljenih obožavatelja.
Sad su spremni za mriještenje.
Na pravom mjestu
i u pravo vrijeme.
Struje će odraditi svoj dio posla...
i novu generaciju papigača odnijeti na sigurno,
daleko od grebena.
Velika oceanska struja vijuga između otoka jugoistočne Azije.
Na svojem putu prikuplja dokaze o potrošačkom životu na kopnu...
pa s koraljnih grebena stiže do pješčane pustoši.
Svake godine u Indijskom oceanu završi čak dva milijuna tona plastičnog otpada.
To je najveća zabilježena količina plastičnog otpada u oceanima.
Svakom komadu trebat će stotine godina da se razgradi.
Na kraju će se pretvoriti u mikroplastiku...
koja ugrožava zdravlje oceana, a ulazi i u naš hranidbeni lanac.
No jedan stanovnik oceana nastoji izvući najbolje iz ovog nereda.
Hobotnica Amphioctopus marginatu.
Traži mjesto s kojeg će zaskočiti plijen.
Otpad koji su bacili ljudi nudi joj pregršt mogućnosti.
Ono što netko odbaci, drugome može koristiti.
Boca je savršeno skrovište.
Samo je treba malo namjestiti.
Ovako.
Pokušajmo opet.
Evo ga.
To je to.
Ova je prikladnija i mnogo prostranija.
Tako.
No ako ona vidi kroz bocu...
možda njezina lovina vidi i nju.
Ništa od toga.
Ima li priroda možda bolje rješenje?
Uz ljušturu školjke...
malo kopanja...
prostora za vrebanje...
i lijevak kroz koji diše...
hobotnica se prerušava u školjku.
Savršena zasjeda.
Pojest će meso,
a ostatke će odbaciti.
No nije pametno ostavljati ostatke hrane uokolo.
To privlači strvinare...
ribe koje plaše i tjeraju rakove.
Mora smisliti način da ih otjera i pritom ne otkrije svoje skrovište.
Zato svoj lijevak pretvara u pištolj.
Punjenje.
Dosad nismo znali da hobotnice...
koriste ovakvo oružje.
Genijalno.
One su možda jedina bića u oceanima
koja su dovoljno inteligentna da kao oružje koriste projektile.
Obala je čista, pa može opet krenuti u lov.
Na pogreškama se brzo uči.
Ovaj put uzima smeće...
i baca ga dovoljno daleko kako ne bi odala svoje skrovište.
Barem je netko naučio zbrinuti svoj otpad.
Velika oceanska struja kreće se iz koraljnog trokuta na zapad,
prema otvorenom moru.
No ovdje nema mnogo hrane, pa je životinje baš i ne prate.
Ovo je morska pustinja.
Ipak, u njoj se skrivaju divovska stvorenja.
Putnici koji plivaju niz struju
upravo se bude iz sna.
Glavate ulješure.
Čvrsto povezana obitelj.
Mladunče im je staro tek nekoliko tjedana,
no brzo raste.
Gladno je i uporno.
Da bi proizvela hranjivo mlijeko,
mama svakoga dana mora pojesti nekoliko stotina kilograma hrane.
Zato napušta ovu siromašnu površinu i roni u mračne dubine.
Unatoč želji, mladunče je ne može pratiti na zaronima koji traju 45 minuta.
Tek za tri godine
moći će dovoljno dugo držati dah da se pridruži majci.
No zato je čuje...
dok u dubini lovi divovsku lignju, kilometar i pol od njega.
Zna da ga nije napustila.
Stižu mu tete i sestre
kako bi se igrale s njim.
Pružaju mu mnogo ljubavi i nježnosti.
Glavate ulješure imaju najveći mozak na planetu,
šest puta veći od čovjekova...
s trostruko većim dijelom mozga zaduženim za empatiju.
Bliske obiteljske veze i emocionalna inteligencija
pomažu ulješurama da prežive u ovim morskim prostranstvima.
Mama se nahranila lignjama i sada se napokon vraća...
s hranjivim mlijekom za mladunče.
Dok je plivala prema površini, uzburkala je vodeni stupac
i donijela hranu s morskog dna.
Tako je obogatila ovu morsku pustinju, ali i oceansku struju,
koja nastavlja svoje putovanje središnjim Indijskim oceanom.
Prolazi kraj malenih otoka...
Maldiva,
Chagosa,
Sejšela.
Svaki je od njih oaza u morskoj pustinji.
Magnet za morski život.
A za neke znači i priliku za lov.
Recimo, za vrstu Caranx ignobilis iz porodice bitnica.
Ovaj mladi mužjak ima 13,5 kilograma.
Pravi je lovac,
a jednoga dana mogao bi postati glavni grabežljivac u atolu.
Ovamo je stigao uoči važnog događaja na otočnom kalendaru.
Čigre koje se gnijezde na kopnu ovoga tjedna uče letjeti.
Ptići moraju raditi na izdržljivosti.
No brzo se umaraju, pa trebaju česte stanke.
Ovome mladome mužjaku koji treba rasti i ojačati...
pružila se prilika da promijeni jelovnik.
Isprva je oprezan.
Propustio je priliku.
Ne može parirati odraslim jedinkama.
Teške i do 80 kilograma...
odrasle bitnice plivaju brzinom do čak 65 km/h.
I usavršile su tehniku.
Neke odrasle jedinke više od desetljeća vraćaju se na ovu gozbu.
I mladi mužjak mora naučiti tako loviti.
Ptiću mora prići straga pa ubrzati.
Evo jednoga.
Umoran je.
Bolju priliku neće dobiti.
No ptice je teško uloviti.
Pogotovo u letu.
Nakon tjedan dana ptići se ponašaju kao odrasle jedinke.
Duže ostaju u zraku...
i rijetko se odmaraju na površini.
Mladi mužjak sad im mora procijeniti brzinu leta i visinu.
Ne vidi dobro iznad površine, pa mora usavršiti svoju putanju.
No ove sezone iskusnije bitnice prve hvataju plijen.
Možda će mu trebati godine da usavrši vještine i dovoljno naraste
da se pridruži se redovima velikih i iskusnih grabežljivaca.
Nakon dvije godine putovanja morskim prostranstvima
velika oceanska struja ulazi u Istočnu Afriku
i miješa se s obalnim vodama bogatima hranom.
Struja se ovdje dijeli u dva dijela.
Veći dio kreće se prema jugu.
No u ljetnim mjesecima dio ide na sjever,
prema Perzijskom zaljevu.
Ovdje, pod tropskim suncem...
zbog brzog isparavanja nastali su najslaniji dijelovi oceana.
Na ovom području žive samozatajni stanovnici.
Nekoć se mislilo da se radi o sirenama.
No moronji su i danas tajanstvena stvorenja.
Ove morske krave nekoć su se često viđale
na obalama Indijskog oceana, od Australije do Afrike.
No na nekim područjima zbog izlova su gotovo istrijebljene.
Omiljeno su im mjesto livade morske cvjetnice.
No nedavno je otkriveno da moronji prelaze velike udaljenosti
kako bi se okupili u velikom broju.
Zašto to čine pravi je misterij.
Danas je velika čast svjedočiti ovakvom prizoru...
a to možda ne bi bilo moguće da nema djelovanja hladne struje.
Sve je manje livada morske cvjetnice i životinja koje ovise o njima
jer temperature mora rastu.
Zbog akumulacije topline voda koju nosi struja sve više isparava
i pojačava djelovanje najjače meteorološke pojave na planetu.
Djelovanje monsuna.
Svake godine monsuni haraju sjevernim Indijskim oceanom...
a danas su snažniji i nepredvidljiviji nego ikad.
Monsuni opskrbljuju Indijski ocean hranjivim tvarima s kopna...
no danas donose i nešto mnogo nepoželjnije.
Zagađenje.
Svake godine ovdje završe trilijuni komada plastike.
Raže mante lutalice su koje plivaju niz veliku oceansku struju
više od 20 milijuna godina.
No danas,
dok crpe hranjive tvari iz planktona, u organizam uvijek unesu i plastiku.
Velike komade vide i izbjegnu,
no brojne čestice veličine planktona ne mogu izbjeći.
Jedna raža manta zapetljala se u ribičku opremu
i ne može se izvući.
Plastična nit prerezat će joj tkivo.
Gutanje plastike i zapinjanje u plastici nova je opasnost za ove drevne raže.
No ne mora biti ovako.
Ugrozili smo oceane,
no ako bolje zbrinemo otpad,
uspjet ćemo ih spasiti.
Na južnim obalama Mozambika
raže mante dolaze na posebno mjesto kako bi zaliječile inficirane rane.
No nisu jedine.
Mnoge vrste raža ovdje traže pomoć.
Među njima je i raža iz porodice Rhinidae.
O njoj se još ne zna mnogo, a već je izrazito ugrožena vrsta.
Ljudi je love zbog vrijednih peraja.
No pomoć u liječenju rana najpotrebnija je ražama mantama.
Ova ženka preživjela je napad morskog psa.
Peraje joj se od ugriza mogu inficirati.
Zato je stigla u ovu ambulantu.
Liječnički tim baca se na posao.
Uklanjaju inficirano tkivo
i tako potiču zacjeljivanje rana.
Njezine rane ovim su ribama hrana.
Stotine raža manta plivaju niz struju do ove ambulante.
No postoje rizici.
Ovuda patroliraju morski psi bikovi.
Zato ove inteligentne raže paze jedne na druge...
kako bi svaka mogla dobiti potrebnu skrb.
Uz odgovarajuću njegu tijela im se nevjerojatno brzo oporave.
Ovi pacijenti dobili su drugu šansu...
zahvaljujući skrbi koja im je pružena u ovom posebnom utočištu,
hramu brojnih raža,
pitomih lutalica koje prate veliku oceansku struju.
Velika struja kreće prema jugu, ubrzava i dobiva novo ime.
Sada se zove Agulhaška struja
i nosi toplinu od ekvatora na krajnji jug Afrike.
Ovdje se miješa s hladnijim, bogatijim vodama Atlantskog oceana.
Idealni uvjeti
za veliku bijelu psinu.
To je jedna od rijetkih vrsta toplokrvnih morskih pasa,
a toplokrvnost im omogućuje bolji rad mišića i mozga.
Za preživljavanje u vodama kojima vladaju bijele psine
morate biti pametniji.
Ovo mladunče, ženka stara tek osam tjedana...
novi je član kolonije južnoafričkih morskih medvjeda.
Morat će naučiti preživjeti kraj bijelih psina u neposrednoj blizini.
Vrijeme je da nova učenica krene u školu za morske medvjede.
Njezini kolege već uče najvažniju lekciju.
Prvo pravilo:
kloni se opasnog područja.
Drugo pravilo: uvijek budi na oprezu.
Pametni medvjedi uvijek imaju oči širom otvorene.
Na tuđim se pogreškama uči.
No najvažnije je od svega surađivati s drugima.
Ove životinje složno surađuju.
Stoga je skupina medvjeda jača od jednog morskog psa.
Pred ovom ekipom...
povlači se i velika bijela psina.
No pravi test vještina tek slijedi.
Južni morski slon.
Uljez iz antarktičkih voda u potrazi je za novim lovinama.
Morski medvjedi isprva ne znaju što da misle o ovom neznancu.
Izgleda kao morski medvjed.
No veći je i od psine.
Na njihovo iznenađenje, jednako je i smrtonosan.
Mladunče zna da je na kopnu na sigurnom.
No ovaj grabežljivac ne zaustavlja se na rubu obale.
Više nema kamo.
No u ovoj skupini nikad niste sami.
Malena ženka samo mora biti hrabra...
dok ne dođe pojačanje.
Već su otjerali bijelu psinu.
Zajedno će otpraviti i ovog južnog morskog slona.
Zbog brojčane nadmoći i kolektivne inteligencije
ovi morski medvjedi uspijevaju preživjeti na Cape Crossu.
A trud se isplati...
jer jednom godišnje
toplija struja iz Indijskog oceana zadrži hladniju vodu iz Atlantika uz obalu
i ovdje se okupe golema jata riba.
Ta se pojava zove seoba srdela.
Stotine milijuna srdela okuplja se u jatima od osam kilometara...
morskim medvjedima pred nosom.
No obrok će uskoro morati dijeliti.
Ovdje rone i kapske blune.
A stiglo je i 20 000 dupina.
I tisuće morskih pasa.
Pa čak...
i veliki kitovi.
Ovo jedinstveno obilje omogućila je
velika struja.
Nekadašnju morsku pustinju pretvorila je...
u mjesto najveće gozbe u svim našim oceanima...
na samom kraju svojeg putovanja Indijskim oceanom.
No velika oceanska struja putuje dalje.
Iz Indijskog oceana ulazi u Atlantski ocean...
u kojem se voda sve brže zagrijava, a valovi postaju sve snažniji.
Atlantski ocean pokazuje svu svoju silu.
Ako se nađete u nevolji, možda će vam zatrebati pomoć.
Prijevod titlova: Martina Grujić