‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫- הפקה של A WILD SPACE -‬
‫- בשיתוף עם FREEBORNE MEDIA‬ ‫ועם HIGHER GROUND -‬
‫- עולם של אוקיינוסים -‬
‫דולפיננים.‬
‫- קריינות: ברק אובמה -‬
‫הלהקה הזאת חיה במים הרדודים החמים‬ ‫שלחופי מערב אוסטרליה,‬
‫ביתו של אחד מכרי עשב הים‬ ‫הגדולים ביותר בכדור הארץ.‬
‫קשה להשיג כאן אוכל.‬
‫יש כמה דגים,‬
‫אך קשה לתפוס אותם,‬
‫במיוחד את זה החמקמק‬ ‫שזכה לכינוי ההולם "דג החמאה".‬
‫דולפינים מפיקים צלילים כדי לצוד,‬
‫אך עשב הים משבש את יכולת איכון ההד שלהם.‬
‫ואם הם מתקרבים מדי,‬
‫דג החמאה צולל ומסתתר בעשב הים.‬
‫כדי להערים על הדג הקטן,‬
‫נדרש מהיונקים החכמים ביותר באוקיינוס‬ ‫להפגין יצירתיות הרבה יותר מפותחת.‬
‫הנקבה הצעירה הזאת מפתחת את הכישורים‬
‫להפוך קונכייה ריקה למשהו שימושי יותר.‬
‫דגי חמאה סקרנים,‬
‫והם משתמשים בקונכיות כמקום מחסה.‬
‫זה יכול לעבוד?‬
‫כל קונכייה צריכה להיות בדיוק במיקום הנכון.‬
‫קרוב לעשב הים,‬
‫אבל במקום גלוי.‬
‫היא חסרת סבלנות...‬
‫ומנסה להאיץ את העניינים.‬
‫זה היה קרוב.‬
‫היא תפסה אחד.‬
‫שליפת דג החמאה מהקונכייה‬ ‫עשויה להיראות בעייתית,‬
‫אך זו משימה קלה לדולפין.‬
‫היא הבינה שאם היא תחזיק‬ ‫את הקונכייה מעל המים,‬
‫הדג הקטן יחליק החוצה.‬
‫ממש כמו חמאה.‬
‫באף מקום אחר‬ ‫לא הפגינו דולפינים פיקחות כזאת...‬
‫ושילבו התנהגות כה מורכבת עם שימוש בכלים.‬
‫המטרה לאכול ולא להיאכל‬
‫היא המנוע מאחורי חוש ההמצאה‬ ‫באוקיינוס ההודי הטרופי.‬
‫- האוקיינוס ההודי -‬
‫המסוע הימי גועש בדרכו מערבה,‬
‫ונושא מי ים טרופיים חמים‬ ‫במסע שנמשך על פי רוב כשנתיים‬
‫מאסיה לאפריקה.‬
‫הוא מתחיל בהבאת חיים לאזור בדרום מזרח אסיה‬
‫שמכונה "משולש האלמוגים".‬
‫מבוך של 25,000 איים טרופיים,‬
‫שדרכם זורמים בכל שנייה‬ ‫15 מיליון טונות של מים‬
‫שמרעננים בהתמדה את המים הרדודים‬ ‫ושטופי השמש,‬
‫ותומכים במגוון הגדול ביותר של חיים ימיים...‬
‫על פני כדור הארץ.‬
‫יותר מ-80,000 מינים חיים כאן בצפיפות רבה,‬
‫ואין שוניות אלמוגים תחרותיות יותר‬ ‫או מסוכנות יותר מהשוניות האלה.‬
‫אך למרבה ההפתעה, המזון בצמצום.‬
‫ומאחר שיש כאן מיליוני פיות רעבים‬ ‫שיש להאכיל,‬
‫כל תושב בשונית מופיע בתפריט של מישהו אחר.‬
‫לשמור על התינוקות שלך מפני סכנה‬ ‫זו משימה מסביב לשעון.‬
‫אמא לעתיד אחת מפגינה יצירתיות מיוחדת‬
‫בניסיונה להגן על חדר ההטלה שלה.‬
‫נקבת חסילון גמל-שלמה טווסי.‬
‫היא מהנדסת שוניות‬
‫עם יכולת התמצאות ללא תחרות בשכונה שלה.‬
‫במסירות עצומה היא מחפשת‬ ‫רסיסים של אלמוגים מתים.‬
‫היא מתעדת את המיקום‬ ‫של כל אחד מהם בזיכרונה,‬
‫למקרה שהיא תזדקק לו.‬
‫ועליה להזדרז,‬
‫כי האחראיים על המחזור בשונית עסוקים‬
‫בהפיכת כל האלמוגים המתים שהם יכולים למצוא‬
‫לחול.‬
‫החתיכה הזאת‬
‫נראית מתאימה בדיוק.‬
‫אבל למה היא כל כך בררנית?‬
‫כי היא יודעת בדיוק‬ ‫איזו צורת אלמוג היא צריכה עכשיו‬
‫באתר הבנייה שלה.‬
‫סוברים שייתכן שהיא אפילו זוכרת‬
‫את המבנה של החתיכות שהיא מצאה קודם לכן,‬
‫והיא מרכיבה מהם קיר תומך‬ ‫כך שכל אחת מהן מתאימה באופן מושלם לשנייה.‬
‫אולי זו שימושית.‬
‫צורה לא נכונה.‬
‫עם כישורי הבנייה שלה,‬
‫היא בנתה תא קן מבוצר‬
‫שבו היא יכולה להגן על 10,000 הביצים שלה‬
‫עד שהן יבקעו.‬
‫ואם תרצו להיכנס,‬
‫תצטרכו לעבור קודם דרך אמא.‬
‫תשכחו מזה.‬
‫הודות למיומנותה ההנדסית,‬
‫האמא החכמה הזאת פתרה‬ ‫את הבעיה הכי גדולה בשונית.‬
‫איך לגדל את הדור הבא בביטחון...‬
‫בין כל הפיות הרעבים האלה.‬
‫אך יש דרכים אחרות לוודא שהצאצאים שלך‬ ‫יקבלו את ההתחלה הטובה ביותר בחיים.‬
‫דגי תוכינון מצחתן‬ ‫לא מחביאים את הביצים שלהם.‬
‫יש להם דרך אחרת‬ ‫להערים על אוכלי הביצים של השונית.‬
‫אבל לפני שהם משריצים,‬
‫עליהם להכריע מי יקבל את זכות ההזדווגות‬ ‫כ-30 מטר מתחת לפני המים.‬
‫כי יש זמן מושלם ומקום מושלם להזדווג.‬
‫המקום הוא מדרון השונית,‬
‫שבו הגאות והזרם מתרחקים מהשונית,‬
‫ומסייעים לשאת את הביצים למקום מבטחים.‬
‫והזמן? כשהגאות מגיעה לשיאה.‬
‫כל אחד מהמתחרים מחפש אזור‬ ‫שבו הזרם יהיה החזק ביותר.‬
‫הגדול ביותר תובע לעצמו‬ ‫את המיקום הטוב ביותר.‬
‫מי שיצליח לשמור על המיקום הזה,‬ ‫ייבחר על ידי רוב הנקבות.‬
‫והביציות שהוא יפרה ייסחפו‬ ‫הכי רחוק מהשונית ומטורפים.‬
‫אך איך הוא ימשוך את תשומת ליבן של הנקבות‬ ‫שעדיין שוחות במרומי השונית,‬
‫מבלי לנטוש את עמדתו?‬
‫הוא יכול להבריח‬ ‫יריבים קטנים יותר בהינף זנבו.‬
‫אבל לא את הבחור הזה.‬
‫מצחתן מסוכן למראה שמשקלו 45 ק"ג.‬
‫יריב ששם עין על אותו מקום הזדווגות.‬
‫הוא לא מאוים.‬
‫יש רק דבר אחד שאפשר לעשות.‬
‫לראשונה,‬
‫יש לנו מושב בשורה הראשונה‬ ‫בקרב במשקל כבד הזה.‬
‫ההתנגחות שלהם כה אלימה‬ ‫עד שהמים שנלכדים בין מצחיהם‬
‫מתאדים.‬
‫קסדות הראש שלהם מחופות‬ ‫כדי למקד את עוצמת ההתנגשות.‬
‫היא יוצרת בועות קיטור שבעומק הזה מתפוצצות,‬
‫ושולחות ברחבי השונית גלי הלם‬
‫שמיידעים את הקהל שהקרב בעיצומו.‬
‫ראשיהם אינם נשקם היחיד.‬
‫המקור גורס האלמוגים הזה נכנס עכשיו לפעולה.‬
‫הטכניקה שלהם היא לרסק ולשסע.‬
‫הם מגלחים קשקשים זה מזה.‬
‫ככל שהזרם מתגבר,‬
‫עוד נקבות מגיעות.‬
‫סוף כל סוף הם משכו קהל.‬
‫סיבוב אחרון.‬
‫כשהזרם מגיע לשיאו,‬
‫שום דבר לא יפריד ביניהם.‬
‫בדיוק מה ששניהם רצו.‬
‫כי אך ורק עם יריב הולם כזה‬
‫הם יכולים ליצור את הצליל הכי חזק בשונית.‬
‫ולהוכיח שהם החזקים ביותר.‬
‫אחרי הקרב הזה, שניהם מנצחים.‬
‫הופעתם כבשה לשניהם עשרות מעריצות נלהבות.‬
‫עכשיו הם מוכנים להשריץ,‬
‫במקום הנכון‬
‫ובזמן הנכון‬
‫שבהם הגאות והזרם מפעילים את קסמם,‬
‫ומשגרים את הדור הבא של מצחתנים‬ ‫למקום מבטחים,‬
‫הרחק מהשונית.‬
‫המסוע הימי מתפתל בדרכו‬ ‫בין איי דרום מזרח אסיה.‬
‫בדרכו, הוא אוסף ראיות‬
‫על סגנון החיים החד פעמיים של העולם שמעל,‬
‫לפני שהוא עוזב את שוניות האלמוגים‬ ‫וממשיך לעבר שממה חולית.‬
‫עד שני מיליון טונות של פסולת פלסטיק‬ ‫מוצאות את דרכן לאוקיינוס ההודי מדי שנה.‬
‫מהרמות הגבוהות ביותר‬ ‫של זיהום פלסטיק בכלל האוקיינוסים.‬
‫יידרשו מאות שנים כדי לפרק כל פיסת פלסטיק.‬
‫בסופו של דבר הן יהפכו למיקרו-פלסטיק,‬
‫שמזיק לבריאות האוקיינוס‬
‫ואפילו עושה את דרכו לשרשרת המזון שלנו.‬
‫אך יש כאן תושבת אחת שמנסה כמיטב יכולתה‬ ‫לנצל לטובתה את הלכלוך הזה.‬
‫נקבת תמנון הווריד.‬
‫היא מחפשת מקום שבו היא יכולה לארוב לטרפה.‬
‫ואשפה שהשליכו בני אדם‬ ‫מציעה שפע של אפשרויות.‬
‫כמו שאומרים, זבל של אחד הוא אוצר של אחר.‬
‫בקבוק יכול להיות מקום מסתור מושלם.‬
‫צריך רק למקם אותו קצת אחרת.‬
‫זהו זה.‬
‫הופה.‬
‫ניסיון נוסף.‬
‫זהו זה.‬
‫יופי.‬
‫זה מתאים.‬
‫הרבה יותר מרווח.‬
‫כן.‬
‫אבל אם היא יכולה להסתכל החוצה,‬
‫אולי טרפה יכול להסתכל פנימה.‬
‫הממ, זה לא יעבוד.‬
‫האם הטבע יכול להציע פתרון טוב יותר?‬
‫עם שניים כאלה,‬
‫וקצת חפירות,‬
‫לדאוג למספיק מקום כדי להציץ החוצה...‬
‫ולאפשר לסיפון שלה לנשום.‬
‫נקבת התמנון יכולה להסוות את עצמה כצדפה.‬
‫מסווה מושלם לטמון את המארב שלה.‬
‫היא אוכלת את הבשר ומשליכה את השאריות.‬
‫אך להשאיר זבל מפוזר מסביב זה לא רעיון טוב.‬
‫הוא מושך אוכלי נבלות,‬
‫דגים שיבריחו את הסרטנים.‬
‫היא צריכה למצוא פתרון שיגרום להם להסתלק‬ ‫מבלי לחשוף את הכיסוי שלה.‬
‫אז היא הופכת את הסיפון שלה לאקדח.‬
‫טען מחדש.‬
‫עד עכשיו, לא ידענו שתמנון‬
‫יכול להתחמש ככה.‬
‫גאוני.‬
‫אולי היצור היחיד בכל האוקיינוסים‬
‫שהוא חכם מספיק כדי להשתמש בקליע כנשק.‬
‫כשהשטח פנוי, היא יכולה לחזור לציד.‬
‫והיא לומדת במהירות מהטעויות שלה.‬
‫הפעם היא מוציאה את הזבל שלה החוצה...‬
‫ונפטרת ממנו מספיק רחוק‬ ‫כדי שמקום המסתור שלה לא ייחשף.‬
‫לפחות מישהו כאן למד איך לטפל בפסולת שלו.‬
‫המסוע הימי עוזב את משולש האלמוגים‬ ‫וזורם מערבה,‬
‫לאוקיינוס הפתוח.‬
‫אך הוא הוא נושא עמו מעט חיים‬ ‫כי האוכל כאן מצוי בצמצום.‬
‫זה מדבר ימי.‬
‫ובכל זאת, הוא מסתיר ענקים.‬
‫הנוסעים הגדולים של הזרם,‬
‫שזה עתה התעוררו משנתם.‬
‫לווייתני ראשתן.‬
‫קבוצה משפחתית מלוכדת,‬
‫עם תינוק בן שבועות ספורים, אך הוא גדל מהר.‬
‫הוא רעב ותובעני.‬
‫כדי להניב את החלב העשיר שהוא צריך,‬
‫אמא חייבת לאכול‬ ‫מאות קילוגרמים של פירות ים בכל יום.‬
‫ולשם כך עליה לעזוב את המים הצחיחים‬ ‫ושטופי השמש האלה ולצלול למצולות.‬
‫אף שהוא אולי רוצה בכך מאוד,‬
‫הגור לא יכול להצטרף‬ ‫לצלילות בנות 45 הדקות שלה.‬
‫ייתכן שיחלפו שלוש שנים‬
‫עד שיצליח לעצור את נשימתו‬ ‫מספיק זמן כדי להצטרף אליה.‬
‫אבל הוא יכול לשמוע אותה‬
‫בעודה צדה דיונוני ענק‬ ‫בעומק של יותר מקילומטר וחצי.‬
‫הוא יודע שהיא לא נטשה אותו.‬
‫אחיותיו ודודותיו מתאספות מסביבו,‬ ‫וכולן מנצלות את ההזדמנות ומשחקות איתו,‬
‫מרעיפות עליו אהבה וחיבה.‬
‫לראשתנים יש את המוח הגדול ביותר בעולם,‬
‫הוא גדול פי שישה מהמוח שלנו.‬
‫וסוברים כי האזור במוחם שמוקדש לחוש אמפתיה‬ ‫גדול פי שלושה מזה שבמוחנו.‬
‫קשרי המשפחה הקרובים שלהם‬ ‫והאינטליגנציה הרגשית שלהם‬
‫מסייעים לראשתנים לשרוד בשממה הזאת.‬
‫לבסוף, כשבטנה מלאה בדיונונים, אמא חוזרת‬
‫עם חלב עשיר לתינוק שלה.‬
‫בדרכה למעלה, היא ערבבה את עמודת המים‬
‫והביאה חומרים מזינים‬ ‫ממעמקי הים אל פני המים,‬
‫ובכך העשירה את המדבר הימי הזה‬ ‫ואת זרם האוקיינוס‬
‫בעודו ממשיך במסעו‬ ‫לאורך מרכז האוקיינוס ההודי.‬
‫הוא חולף על פני פיסות אדמה זעירות,‬
‫האיים המלדיביים.‬
‫איי צ'אגוס.‬
‫איי סיישל.‬
‫כל אחד מהם נווה מדבר במדבר הימי.‬
‫ומהווה אבן שואבת לחיי ים.‬
‫ונושא בחובו, לכמה יצורים, פיתוי לביזה.‬
‫דג צנינית ענק, או צ"ע בקיצור.‬
‫משקלו כ-14 ק"ג והוא עדיין צעיר.‬
‫הוא צייד ועשוי להפוך במרבית הימים‬ ‫לאחד מטורפי העל באטול האלמוגים.‬
‫הגעתו לשם מתרחשת במקביל לאירוע חשוב‬
‫בלוח השנה של האי.‬
‫השבוע שבו השחפיות המקננות על הקרקע‬ ‫לומדות לעוף.‬
‫האפרוחים צריכים לפתח את כושר הסיבולת שלהם,‬
‫אך הם מתעייפים במהירות‬ ‫וזקוקים למנוחות תכופות.‬
‫בשביל צ"ע קטן שצריך לגדול ולהתחזק,‬
‫זו הזדמנות לשנות את התפריט שלו.‬
‫בהתחלה, הוא זהיר.‬
‫הוא פספס.‬
‫הוא לא משתווה למבוגרים האכזריים האלה.‬
‫משקלם מגיע עד ל-80 ק"ג,‬
‫והצ"ע הבוגרים האלה‬ ‫יכולים להגיע למהירות של כ-65 קמ"ש.‬
‫והם שכללו את הטכניקה שלהם.‬
‫חלק מהמבוגרים חוזרים‬ ‫לסעודה השנתית הזו כבר יותר מעשור.‬
‫הוא חייב ללמוד לצוד בדיוק כמוהם.‬
‫להתקרב מאחור אם הוא יכול, ואז להאיץ.‬
‫הנה אחד.‬
‫האפרוח עייף.‬
‫זה הסיכוי הכי טוב שהוא יקבל.‬
‫אבל קשה לתפוס ציפורים.‬
‫במיוחד במעופן.‬
‫בתוך שבוע,‬ ‫האפרוחים מתנהגים יותר כמו הבוגרים,‬
‫ויכולים להישאר באוויר יותר זמן...‬
‫ובקושי יושבים על המים עכשיו.‬
‫עכשיו עליו להעריך מהירות אווירית וגובה.‬
‫הוא לא רואה היטב מעל המים.‬
‫ולכן הצלחתו תלויה בשכלול מסלול זינוקו.‬
‫העונה, הצ"ע המנוסים יותר זוכים בשלל לפניו.‬
‫עשויות לחלוף שנים‬ ‫עד שהוא ירכוש את המיומנויות‬
‫ויגדל מספיק כדי להצטרף לשורותיהן‬ ‫של הצניניות הענקיות באמת.‬
‫לאחר שנתיים של זרימה דרך שממת האוקיינוס,‬
‫המסוע הימי מתנגש ישירות‬ ‫בחופי מזרח אפריקה,‬
‫ומתערבב במי חוף עשירים במזון.‬
‫וכאן, הזרם מתפצל.‬
‫רובו זורם דרומה.‬
‫אך בחודשי הקיץ, חלק ממנו‬ ‫זורם צפונה לכיוון המפרץ הפרסי.‬
‫שם, תחת השמש הטרופית,‬
‫קצב ההתאדות המהיר יצר‬
‫את אחד הימים המלוחים ביותר‬ ‫בכל האוקיינוסים.‬
‫זהו ביתו של תושב שנדיר לחזות בו.‬
‫פעם סברו בטעות שהוא בתולת ים.‬
‫עד היום, תחשי המשכן‬ ‫הם עדיין יצורים עטויי מסתורין.‬
‫פרות הים העדינות האלה היו פעם נפוצות‬ ‫לאורך חופי האוקיינוס ההודי,‬
‫מאוסטרליה ועד לאפריקה.‬
‫באזורים מסוימים, תחשי המשכן‬ ‫ניצודו כמעט עד להכחדה.‬
‫בשל חיפושם אחר מרעה שופע‬ ‫הם נמצאים בקרבת כרי עשב ים.‬
‫אך לאחרונה התגלה‬
‫שתחשי משכן נודדים למרחקים ארוכים‬
‫כדי להשתתף במפגשים גדולים.‬
‫השאלה למה בדיוק הם עושים את זה,‬ ‫היא תעלומה.‬
‫היום זו זכות נדירה לראות חיזיון כזה.‬
‫וייתכן שהוא מתאפשר‬ ‫רק בזכות ההשפעה המרעננת של הזרם.‬
‫מסביב לעולם, כרי עשב ים‬ ‫ובעלי החיים שתלויים בהם‬
‫מתמעטים בגלל ההשפעה השלילית‬ ‫של עליית טמפרטורות הים.‬
‫החום ההולך וגובר גורם ליותר ויותר מים‬
‫להתאדות מהזרם,‬
‫ומעצים את מערכת מזג האוויר הגדולה ביותר‬ ‫על הכוכב שלנו.‬
‫המונסון.‬
‫בכל שנה, הוא שוצף‬ ‫דרך צפון האוקיינוס ההודי.‬
‫וכיום הוא חזק ובלתי צפוי יותר מאי פעם.‬
‫המונסון תמיד הזרים לאוקיינוס ההודי‬ ‫חומרים מזינים מהאדמה.‬
‫אבל בימים אלה,‬ ‫הוא מביא איתו משהו הרבה פחות רצוי.‬
‫זיהום.‬
‫טריליוני חתיכות פלסטיק‬ ‫מוצאות את דרכן לכאן בכל שנה.‬
‫דגי מנטה הם נוודים‬
‫שרוכבים על גבי המסוע הימי‬
‫כבר יותר מ-20 מיליון שנה.‬
‫אך כיום, מאחר שתזונתם‬ ‫מבוססת על סינון פלנקטון,‬
‫הם לא יכולים להימנע מעיכול הפלסטיק הזה.‬
‫ועל כל חתיכה שהם יכולים לראות,‬
‫יש מיליוני חלקיקים בגודל פלנקטון‬ ‫שהם לא יכולים לראות.‬
‫מנטה נלכדה בציוד דיג שהושלך,‬
‫ואין לה שום דרך להסיר אותו.‬
‫חוטי הפלסטיק יחתכו בסופו של דבר את בשרה.‬
‫עיכול פלסטיק או ההסתבכות בו,‬
‫מהווה סיכון מודרני‬ ‫לדגי המנטה הקדומים האלה.‬
‫אך זה לא חייב להיות ככה.‬
‫ייתכן שגרמנו נזק לאוקיינוסים שלנו,‬
‫אך אם נחליט לטפל בפסולת שלנו טוב יותר,‬
‫נוכל גם לעזור לרפא אותם.‬
‫סמוך לחופי דרום מוזמביק,‬
‫יש מקום מיוחד שאליו מגיעים דגי מנטה‬
‫כדי לקבל טיפול בפצעים המזוהמים שלהם.‬
‫והם לא לבד.‬
‫מינים רבים של בטאים‬ ‫באים לכאן כדי לקבל עזרה,‬
‫כולל דג כינורן נדיר,‬ ‫דג מקבוצת הבטאים שבקושי הכרנו עד כה,‬
‫אך כבר מצוי בסכנת הכחדה חמורה,‬
‫בגלל שבני אדם צדים אותו‬ ‫בשל סנפיריו יקרי הערך.‬
‫אך אלה המנטות שזקוקות במיוחד לעזרה בריפוי.‬
‫הנקבה הזאת שרדה מתקפת כריש.‬
‫נזקי הנשיכה בכנפיה עלולים להזדהם.‬
‫אז היא מבקרת במרפאה שלה.‬
‫הצוות הרפואי מתחיל בעבודתו.‬
‫הם מסירים רקמות מזוהמות,‬
‫ובכך מעודדים צמיחה מחודשת.‬
‫הם ניזונים מהפציעות שלה.‬
‫מאות דגי מנטה‬ ‫רוכבים לכאן על הזרם כדי לקבל טיפול חירום.‬
‫אך יש סיכונים.‬
‫כרישי שור מסיירים במים האלה.‬
‫ולכן הבטאים הנבונים האלה שומרים זה על זה,‬
‫ומאפשרים לכל אחד מהם‬ ‫לקבל את הטיפול החיוני שהם זקוקים לו.‬
‫באמצעות הטיפול הנכון,‬ ‫גופם מפגין יכולות התחדשות מדהימות.‬
‫החולים האלה קיבלו הזדמנות שנייה,‬
‫הודות לטיפול שהם קיבלו במקלט המיוחד הזה.‬
‫מעוז לכל כך הרבה מנטות,‬
‫הנוודים העדינים של המסוע הימי.‬
‫כעת, בדרכו דרומה,‬ ‫הזרם הגדול צובר תאוצה ומקבל שם חדש,‬
‫הוא הופך לזרם האגולאס.‬
‫הוא נושא חום משווני לכיוון קצה אפריקה,‬
‫שם הוא מתחיל להתערבב‬
‫עם המים הקרים והעשירים יותר‬ ‫של האוקיינוס האטלנטי.‬
‫תנאים מושלמים לכריש העמלץ הלבן.‬
‫הוא אחד הכרישים המעטים בעלי דם חם,‬
‫מה שמאפשר לו לשפר את ביצועי השרירים שלו‬ ‫ומחדד את מוחו.‬
‫כדי לשרוד כאן,‬ ‫במים שנשלטים על ידי העמלצים הלבנים,‬
‫חייבים להיות פיקחים יותר.‬
‫גורת דוב ים צעירה, רק בת שמונה שבועות‬
‫שהגיחה לעולם במושבה של דובי ים איוניים.‬
‫יהיה עליה ללמוד איך לשרוד‬ ‫עם העמלצים הלבנים סמוך לסף דלתה.‬
‫הגיע הזמן שהתלמידה החדשה הזאת‬ ‫תירשם לבית הספר לדובי הים,‬
‫שבו חבריה לכיתה כבר לומדים‬
‫את השיעורים החשובים מכולם.‬
‫כלל ראשון, להתרחק מהסכנה המשוננת.‬
‫כלל שני, תמיד לשמור על זהירות.‬
‫דובי ים פיקחים לא נתפסים ישנים בשמירה.‬
‫אפשר ללמוד מטעויות של אחרים.‬
‫אך השיעור החשוב מכול, הוא לשתף פעולה.‬
‫יכולתם לפעול כגוף אחד‬
‫הופכת קבוצה של דובי ים איוניים‬ ‫לחזקה יותר מכל כריש יחיד.‬
‫מול כנופיה,‬
‫אפילו עמלץ לבן ייכנע.‬
‫אך קרב המוחות האמיתי עוד לפניה.‬
‫פיל ים דרומי.‬
‫פולש ממימי אנטרקטיקה‬ ‫שמחפש הזדמנויות חדשות.‬
‫בהתחלה, דובי הים לא יודעים‬ ‫איך להתייחס לזר הזה.‬
‫הוא נראה כמו דוב ים,‬
‫אבל הוא אפילו גדול יותר מהכריש.‬
‫ולהפתעתם, קטלני באותה מידה.‬
‫הגורה יודעת שהאדמה‬ ‫היא מקום מקלט לדובי הים.‬
‫אך הטורף הזה לא עוצר על שפת המים.‬
‫היא נדחקה לפינה.‬
‫אבל בקבוצה הזאת, היא אף פעם לא לבד.‬
‫היא רק צריכה להחזיק מעמד‬
‫עד שהתגבורת מגיעה.‬
‫הם כבר הבריחו עמלץ לבן.‬
‫וביחד,‬
‫הם יסלקו משם גם את פיל הים הזה.‬
‫יתרונם המספרי‬ ‫והאינטליגנציה הקולקטיבית שלהם‬
‫אפשרו לדובי הים האלה לשרוד כאן בכף.‬
‫והמאמץ שווה את זה,‬
‫כי פעם בשנה,‬
‫כשהזרם החם מהאוקיינוס ההודי‬
‫לוכד את מי האוקיינוס האטלנטי הקרים יותר‬ ‫מול החוף,‬
‫הוא לוכד עמם גם להקות אדירות של דגים.‬
‫התופעה נקראת על ידי המקומיים‬ ‫"מרוץ הסרדינים".‬
‫מאות מיליוני סרדינים‬ ‫יוצרים להקות באורך של עד שמונה ק"מ.‬
‫ממש על סף דלתם של דובי הים האיוניים.‬
‫אך הם לא יהיו שלהם בלבד לזמן רב.‬
‫הנה מגיעות סולות הכף הצוללות בחבטה למים.‬
‫ועד 20,000 דולפינים.‬
‫יחד עם אלפי כרישים.‬
‫ואפילו‬
‫לווייתנים גדולים.‬
‫זה שלל חסר תחרות שמתאפשר רק בזכות הזרם,‬
‫שהופך מה שהיה מדבר ימי‬
‫לאחת הסעודות הגדולות ביותר‬ ‫בכל האוקיינוסים שלנו,‬
‫ממש בסוף מסעו דרך האוקיינוס ההודי.‬
‫בהמשך, המסוע הימי ממשיך במסעו.‬
‫וזורם מהאוקיינוס ההודי לאוקיינוס האטלנטי,‬
‫שבו מימיו המתחממים במהירות‬ ‫מעצימים את מהירותם.‬
‫האוקיינוס האטלנטי נעשה פראי מתמיד.‬
‫ואם אתם נקלעים לצרות,‬ ‫תזדקקו לצוות שיחלץ אתכם.‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬