VÅRA HAV
En väldig ström stiger långsamt från avgrunden
och upp i världens största hav.
BERÄTTARRÖST: BARACK OBAMA
Där har den en lugnande effekt på en utmattad knölval
som alldeles precis
har fått en unge.
Hon har färdats nästan 500 mil i det öppna havet för att föda sin unge
i det lugna och tropiska vattnet.
Knölvalar är intelligenta och känsliga.
Här får mor och kalv chans att i lugn och ro komma varandra nära.
Omfamningen symboliserar ett av de starkaste banden i naturen.
Men här kan de inte stanna.
Hamnar de i en storm på öppet hav
kan de komma ifrån varandra.
De simmar därför
mot den enda skyddade platsen i centrala Stilla havet:
Hawaiiöarna.
Det är farligt att ta sig dit.
Knölvalshanar patrullerar runt öarna.
De vet att de könsmogna honor som kommer hit snart är redo att para sig.
De är värda jakten.
Hennes unge väger två ton och är inte medveten om farorna.
Ungarna kan dödas eller komma bort när de 40 ton tunga hanarna dundrar in.
Honan viskar när hon kommunicerar för att ingen annan ska höra henne.
Att skydda sonen är hennes högsta prioritet.
Men han vill leka.
Hans harmlösa plask avslöjar dem.
Jakten är igång.
De ökar hastigheten till 24 km/h.
Ett dussintal hanar konkurrerar om henne
i jakten.
Med sin kalv i släptåg kan hon inte simma ifrån dem.
Hon är omringad.
Allt hon kan göra nu är att försöka skydda sin kalv
medan hanarna slåss om henne.
Åttio ton späck och muskler som möts i en smäll.
Honan använder sin nästan fem meter långa bröstfena
för att hålla undan en hane som kommer för nära.
Hon gör allt hon kan för att skydda sin unge.
Han börjar bli trött.
Men de har ett grund framför sig.
Då närmar sig den största hanen igen.
Han ger ifrån sig bubblor.
Han visar sin dominans
och att han har energi över.
Han motar bort alla hanar som kommer för nära.
Honan och hennes unge får då en chans att dyka utom synhåll.
Hon låter honom föra dem i säkerhet.
Med hans skydd får de chans att vila.
Har han lite tålamod så kan hon tids nog låta honom para sig med henne.
Men kalven är viktigast för henne.
Han kan nu dia i fred
och leka i trygghet.
Här får han plaska hur mycket han vill.
Om bara några månader kommer honan och hennes unge,
tillsammans med de andra knölvalarna,
att påbörja resan norrut
där de söker föda om sommaren ett halvt hav bort.
Våra hav är så utbredda att jorden får sin färg av dem.
Genom mänsklighetens historia har de varit en väg till det okända.
Än idag är havets yta en passage till en annan värld.
En mystisk
och rafflande värld.
Där bor så intelligenta
och sällsynta varelser
att vi bara har börjat lära oss om dem.
Men världen har aldrig förändrats så som den gör nu.
Och inte heller våra hav.
Vi ska få en insyn i fenomenala överlevnadsmetoder.
Vi är tillsammans i vår föränderliga värld.
Vi sätter oss in i deras utmaningar,
kommer underfund med deras hemligheter
och upptäcker liv som är mer likt vårt
än vi kunde ha föreställt oss.
Det har aldrig varit lika angeläget att utforska under,
överraskningar...
...och det sprudlande livet i våra hav.
Vi börjar vår resa i det stora blå som täcker nästan en tredjedel av jorden.
STILLA HAVET
Utav alla hav är Stilla havet störst och djupast.
Många är de virvlande strömmarna i detta hav, men en förenar dem alla.
Den är en del av jordens kraftigaste havscirkulation,
och den kallas för den globala havsströmmen.
Den väcker Stilla havet till liv på makalösa vis.
Bland annat reven i västra Stilla havet.
Där främjar den det oerhört rika havslivet.
Här lever världens mest berömda fisk:
en clownfisk.
Med familj.
De bor i en anemon vid en sluttning
med havsutsikt.
Strömmen friskar upp korallerna som den här världen består av
och får dem att frodas
genom att föra rent och syresatt vatten från havet och hem till dem.
Just vad den här lilla krabaten behöver.
Snart ska han bli förälder för första gången.
Honan har lagt över 100 ovärderliga ägg. Nu är det hanens tur att sköta om dem.
Det är hans uppgift att hålla dem rena,
borsta bort smuts och sand
och ge dem omsorg dygnet runt.
Revet kryllar av rovdjur.
En välskött anemon skyddar familjen med sina brännande tentakler,
förutsatt att pappa gör sitt
och behåller hemmet skinande rent.
Men att sköta hushållssysslorna
och se till att äggen hålls rena är lättare sagt än gjort.
I synnerhet idag.
En samling flytande stenar.
Elementarkrafternas tecken.
Någonstans långt därifrån
har en undervattensvulkan fått utbrott.
Därav pimpstenen,
miljarder vulkanstenar fyllda med gas,
som kan förflyttas hundratals mil av den globala havsströmmen.
Det är en nybliven pappas värsta mardröm.
Men gyttret kan vara goda nyheter för grannskapet på lång sikt.
Pimpstenen löses upp långsamt
och frigör näringsämnen som behövs när man växer.
Lite smuts skadar visst inte.
Strömmen för med sig rikedomar vart den än flyter.
I Stilla havet styrs färdriktningen av en väldig kraft.
En med förmåga att bilda berg.
En 4 000 mil lång kedja av aktiva vulkaner,
kallad eldringen, omger havet.
De bildar en bergig kust från västra Stilla havet
som leder strömmen i en norrgående cirkel.
Varje sekund flyter mer än 50 miljoner ton tropiskt vatten
mot Japans öar.
Där värms det omgivande vattnet till 27 grader.
Precis tillräckligt för att hålla korallrev vid liv
längre norrut än någon annanstans på jorden.
En ung sepia latimanus...
...på jakt efter romans.
Idag börjar bläckfiskarnas årliga bal,
som anordnas om våren
då vattnet värms upp och stärker lusten att para sig.
De här bläckfiskarna kan otroligt nog förmedla hur de känner med huden.
Men den superkraften är också en svaghet.
Inte minst för de som är nervösa inför en första dejt.
En hona i synnerhet har fångat hans uppmärksamhet.
Ta ett djupt andetag.
Nu gäller det.
När han närmar sig får hjärnan de tusentals pixlarna på huden
att säga:
"Hej. Jag är lugn och avslappnad."
Just vad hon söker.
Men nu blir det problem.
Här kommer bråkmakare som är uppenbart aggressiva.
Stöddigheten och zebraränderna säger att de är arga.
De drar sig inte för att slåss.
Den unga hanen hamnar utanför.
Men det är som med Hulken. Man bör inte göra honom arg.
De lär inte tycka om att se honom arg.
Han visar genast upp sina egna zebraränder.
Med sitt heta temperament
skrämmer han iväg en rival.
Sen återvänder han till honan.
Men hon vill inte ha en bråkmakare.
Han måste behålla lugnet för att övertyga henne.
Det är imponerande
hur han verkar klyva sin personlighet.
De lugna nyanserna visar honan att han är avslappnad.
Samtidigt visar han rivalerna sina machoränder.
Efter en gnutta aggressionsterapi har superkraften blivit en fördel.
Han framstår som både den starka och känsliga typen.
Hon imponeras äntligen.
Det går fort i bläckfiskarnas värld.
De bildar familj på nolltid.
Hon lägger äggen
där de får värme och syre av strömmen.
Härifrån förändras strömmens karaktär.
Den blir mineralrik när den passerar aktiva vulkaner
längs eldringens norra delar.
När strömmen tre år senare når Alaska,
står den för den årliga brakmiddagen.
Knölvalar.
De har färdats hela vägen från Hawaii i väntan på säsongens jakt.
Men fisket är inte som det en gång var.
Nu för tiden hinner våra fiskeflottor ofta dit först.
Vårt sug efter fisk tvingar marina rovdjur att konkurrera med oss.
Men de här filurerna vet ett hemligt ställe.
De har en plan
för hur de ska överlista människorna.
De norpar fisk
från ett laxkläckeri.
I de här kassarna finns 14 miljoner unglaxar
som ska släppas ut för att stärka det naturliga beståndet.
Varför tampas med fiskeflottan när man kan hugga in på en buffé?
Men detta är fiskets Fort Knox.
Man tar sig inte förbi vakterna när man är femton meter lång.
Till skillnad från andra tjuvar.
Det verkar hopplöst.
Men den här finurliga duon har rekat i flera år.
Planen är
att slå till så fort unglaxarna släpps ut.
Först gäller det att hitta rätt tillfälle
och hålla låg profil.
När kusten verkar klar
låses valvet upp.
Ljudet från kedjorna fungerar som en matklocka
och uppmärksammar valarna på att bytet har börjat röra på sig.
Nästa steg i planen är att ta sig in innan laxen tar sig ut.
Det är en smash and grab-kupp.
Men de allra flesta fiskar tar sig förbi och sprider ut sig i vattnet.
Till sist gäller det därför att blåsa bubblor
som döljer ett annat knep.
De använder bröstfenorna och samlar fisken tätt ihop.
De geniala skurkarna har gjort en perfekt stöt.
Ett tillräckligt stort antal kommer undan för att beståndet ska stärkas.
Det finns inget människan kan göra
för att stoppa en tjuv på 40 ton.
Samtidigt som den rör sig söderut,
berikar den friska och näringsrika strömmen
Nordamerikas vulkaniska västkust.
Den får kelpskogen att växa till sig.
Vissa sträcker sig 50 meter upp från havsbottnen.
Här lever förbluffande många arter.
Det finns liv på varje höjd.
Sjölejon glider fram genom grenarna.
Havsuttrar vilar i takkronorna
och söker föda på marken,
där en förtrollande värld av ryggradslösa djur existerar.
Strömmen har även en påverkan på livet utanför havet.
Utan den hade det inte funnits hundratals mil regnskog längs kusten,
där världens högsta träd växer.
De kan bara växa här där strömmen kyler ner luften,
så att havsdimma bildas och lätt regn börjar falla.
Det svalkar hela kusten.
När strömmen når Los Angeles saktar den ner.
Under några få lugna sommardagar blir ytan precis så varm som krävs
för att ge rätt förutsättningar för ett skådespel.
Detta fantastiska ljus kallas för bioluminiscens.
Det är skenet från miljarder mikroskopiska plankton.
När de sätts i rörelse börjar de lysa.
Just vad de kaliforniska sjölejonen har väntat på.
När sardinstimmet sätter i sig planktonen börjar fiskarna själva lysa.
Då riktas rampljuset mot dem.
Uppståndelsen drar till sig delfiner.
Det naturliga fyrverkeriet skapar så mycket ljus
att även djur som jagar dagtid lockas dit.
Vem hade kunnat ana att en av naturens främsta ljusföreställningar
döljer sig under ytan
bara en bit bort från LA och ljuset från stan?
När strömmen färdas vidare mot tropikerna
flyter en del av den in till ett hav vid öknen:
Californiaviken i Mexiko.
Strömmen fyller ständigt på vattnet där,
och det gör viken näringsrik och sval.
Den kallas för världens akvarium
efter de många fiskarter som lever där.
Men alla fiskar trivs inte i grupp.
Vid grundet finns en miniatyrvärld där det är lite mer lugn och ro.
Denna hona av arten emblemaria hypacanthus är på jakt efter en partner.
Flera hanar, fem centimeter långa, tävlar om hennes uppmärksamhet.
Hon är bara intresserad av den dugligaste,
största...
...och bäst klädda.
Finns det ett bättre sätt att välja
än att anordna en danstävling
och se vem som är mest rytmisk,
har bäst stil
och är uthålligast?
Varje fisk använder egna rörelser för att överglänsa varandra.
Snyggt utsträckt.
Härlig rörelse.
Vad blir beslutet?
Är fiskarna talanger?
Hon säger nej.
Men det är ingen idé att gruffas på dansgolvet.
Här är en till hona.
Festen kan pågå hela dagen
här i Mexikos mest exklusiva danssalong.
Den globala havsströmmen väller bort från Amerika
och mot centrala Stilla havet.
Här är man som resenär tvungen att avverka långa sträckor
för att hitta föda.
Så långt det är möjligt färdas de med strömmen.
Som dessa spinndelfiner.
Man tappar lätt bort varandra här.
Därför gör de piruetter upp till tre meter ovanför ytan.
Ljudet från plasken hjälper dem att hålla ihop.
De rör sig i jätteflockar
på upp till 5 000 individer.
Här ute, långt nere under vågorna,
ger eldringen upphov
till undervattensvulkaner och ventiler djupt nere i havet
som förändrar havsbottnen och dess sammansättning.
Det får konsekvenser för de som simmar långt ovanför.
En manta liftar med strömmen.
Att hon är åtta meter lång mellan vingspetsarna
gör det lätt för henne att ta sig fram i vattnet.
Hon är på väg till ett hemligt möte i det stora blå.
Ett djuphavsberg höjer sig från avgrunden.
Det är en av fler än 30 000 toppar som döljer sig under Stilla havets yta.
De har bildats av lava och har en unik magnetisk prägel
som beror på metaller i jordens inre.
Hon känner av dem med ett sinne som hon delar med sina släktingar:
Hajarna.
Det gör bergen till en mötesplats.
Det är en sällsynt chans för de ensamma utforskarna att umgås.
Människan har utnyttjat många av bergen
och fiskat ut dem.
Under de senaste 50 åren
har antalet hajar minskat med 90 procent i vissa delar av Stilla havet,
och det skadar de sköra ekosystemen.
Det är bara genom att skydda bergen
som vi får en inblick i hur de berikar livet i Stilla havet.
Det är en påminnelse om hur levande våra hav kan vara
när vi väljer att skydda dem.
Tre fjärdedelar av all vulkanisk aktivitet förekommer under vattenytan.
Med några års mellanrum tar den sig däremot ovanför ytan.
Nya öar formas när lava väller upp ur jordskorpan.
När lavan rinner ut i havet svalnar den fort
och bildar ojämnheter längs kusten.
Hundra mil utanför Ecuador
ligger en rad vulkaniska öar som uppkommit längs den globala havsströmmens bana:
Galápagosöarna.
De aktiva vulkanerna på öarna har bildat en oländig kust
som passar ett påhittigt rovdjur perfekt.
Galapagossjölejonet...
...med familj.
Kuten är fortfarande för liten för att själv jaga byten.
Det är upp till hennes föräldrar
att göra det.
De valde att bosätta sig på den hårda vulkaniska stenen
av en anledning.
Den skyddas från det öppna havet av slingrande raviner och grunda vikar.
Men de kan också ta sig
till en del av centrala Stilla havet med stora mängder fisk.
När strömmen når de vulkaniska öarna leder den näringsrikt vatten uppåt.
Vatten som berikar havsytan
och göder ett myller av liv strax utanför kusten.
Men att ta med sig föda till ungen...
...är inte lätt.
Konkurrensen är hård.
Svartfenade revhajar.
Uppvällningen lockar dit gulfenad tonfisk, en av världens snabbaste fiskar.
De kan simma i upp till 65 km/h.
Sjölejonen har inte en chans att få fatt i dem här ute.
Tonfiskar brukar undvika grund.
Därför blåser en hanne en mur av bubblor,
som tvingar fiskarna mot kusten.
Sjölejonen driver tillsammans tonfisken till ett gammalt lavaflöde,
som leder till en fälla.
Nu har sjölejonen ett övertag.
Men lukten av blod drar till sig konkurrenter.
Hannen har fått sin fångst, men är omringad av hajar.
Ett bett kan göra honom oförmögen att ta hand om familjen.
Hannen är oskadd.
Men han tappade sitt byte.
Kuten måste ha något att äta.
Honan ger inte upp.
Det vet hajarna.
Sjölejonets enda chans
är att mota tonfisken någonstans dit hajarna inte kan ta sig.
Upp på land.
Till sist får kuten all mat hon kan önska sig.
Allt tack vare den unika jaktmetod
som bara har observerats här
på Galápagosöarna.
Globala havsströmmen väcker hela Stilla havet till liv.
Det tar den bara fyra år att korsa världens längsta havssträcka.
En sträcka på över 2 000 mil genom södra Stilla havet.
Där hoppas en grön havssköldpadda på att hitta föda.
Hon lyssnar efter ljudet av ett avlägset vågsvall.
Vinden får enorma vågor att brytas mot grundet.
Här uppstår några av de kraftigaste vågorna i världen.
Det är inget för harhjärtade.
Under vågorna i Polynesien
är livet en utmaning.
Hundratals ton vatten kan komma dundrande med varje våg.
Här har människor ridit på vågorna i flera hundra år.
Sköldpaddans förfäder har jagat dem mycket längre än så.
Hon vet hur hon ska röra sig bland vågorna.
Till skillnad från andra.
Men hon är inte här för att surfa.
Hon är här för maten.
Hon vet att de bästa algerna växer där korallerna inte kan,
just där vågorna bryts.
Det är tack vare sin skicklighet
hon har den bästa betesmarken för sig själv.
I södra Stilla havet måste var och en tampas
med de kraftigaste av naturkrafter.
När en vulkan fick utbrott i Tonga 2022,
frigjordes energi motsvarande tusen atombomber
och en tryckvåg uppstod.
Det är just i ett sådant kaos som eldringen spelar en oväntad roll.
Under miljontals år har utbrott bildat fler än 20 000 paradisöar.
Envar en språngbräda för livet.
De hjälper varelser att breda ut sig runt om i södra Stilla havet.
Vid sällsynta tillfällen kan eldringen i kombination med strömmen
ge de som har en lång resa framför sig hjälp på traven,
genom att föra fram pimpstensflottar
som gör överresan trygg för de som önskar lift.
Ibland hela vägen till Stora barriärrevet utanför Australiens kust.
Och tillbaka dit där vi påbörjade resan: bland västra Stilla havets korallrev.
Där kan de som driver omkring äntligen slå sig till ro.
Om de hittar en plats bland lokalbefolkningen.
På vår resa runt Stilla havet
har den globala havsströmmen omvandlat eldringens destruktiva läggning
till enorm livskraft.
Men dess storslagna, tusenåriga resa
genom världens alla hav
har däremot bara börjat.
Härnäst...
...flyter strömmen vidare mot Indiska oceanen.
Pulserande...
...och spektakulär,
men konkurrensen där är hård.
När vi påverkar deras liv i allt större utsträckning,
är det de smartaste
som hittar nya sätt
att överleva.
Undertexter: Viktor Hessel