‫מעתה והלאה,‬
‫את שייכת לי.‬
‫את תסרטטי מפות עבורי.‬
‫יש לך כישרון.‬
‫ואני אנצל אותו לשליטה בימים.‬
‫את תשלמי לי מאה מיליון ברי.‬
‫לא אכפת לי איך תשיגי את הסכום הזה.‬ ‫תגנבי אם יש צורך.‬
‫כשתצליחי לשלם לי,‬
‫אני מבטיח לך...‬
‫שאת ועיירתך תזכו בחופש.‬
‫ואני תמיד מקיים את מה שהבטחתי.‬
‫ארלונג עשה את זה?‬
‫למה?‬
‫כדי להעניש את תושבי הכפר.‬
‫וכדי להעניש אותי.‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-נוג'יקו סיפרה לנו על ההקרבה שעשית.‬
‫לא ידענו. האם תוכלי לסלוח לנו?‬
‫אין על מה לסלוח.‬
‫כפר קוקו הוא ביתי.‬
‫אז תורנו להקריב. לא נחיה עוד בפחד.‬
‫נצעד לארלונג פארק.‬ ‫אם אנשי הדג האלה רוצים מלחמה...‬
‫זו לא מלחמה. זה טבח. אתם תיהרגו.‬
‫אם אבדה תקוותנו לקנות את החופש שלנו,‬
‫אני מציע למות במלחמה עליו!‬
‫כן!‬
‫לא, בבקשה מכם!‬
‫לא. לא אתן לכם לעשות את זה.‬
‫זו המלחמה שלי.‬
‫לא.‬
‫זו המלחמה שלנו. נכון, חבר'ה?‬
‫סוף סוף אוכל לחתוך משהו.‬ ‫-איך ננצח את ארלונג?‬
‫ראינו מה הוא עשה בבארטיה.‬
‫לכל יצור יש חולשה.‬ ‫-גם ליצורים משוריינים?‬
‫אזהה את החולשה שלו כשאראה אותה.‬
‫וכשזה יקרה...‬
‫לא אהסס.‬
‫- ואן פיס -‬
‫קפטן נזומי.‬
‫מה שלום היחידה ה-16?‬
‫טוב מאוד, תודה.‬
‫מה מביא ספינה ידועה לשמצה כשלכם‬ ‫לחופינו השלווים?‬
‫בוא איתי. אנשיך יכולים להישאר כאן.‬
‫סגן אדמירל.‬
‫משלחת קבלת הפנים הגיעה.‬
‫סגן אדמירל גארפ, נהדר לראות אותך.‬
‫לא תרגיש נהדר כשתשמע את מה שיש לי לומר.‬
‫שמעתי שפיראטים פעלו בכפר קוקו.‬
‫כן, זו תקרית מצערת.‬
‫אוכל להבטיח לך כי אנו שולטים במצב.‬
‫שמענו גם שארלונג ואנשי הדג שלו‬
‫עשו ככל העולה על רוחם ברחבי האיים האלה.‬
‫עקבנו אחרי ארלונג, כן.‬
‫אבל יש צוות חדש באזורים הללו,‬ ‫בהנהגת רוצח אכזרי.‬
‫פיראט בכובע קש.‬
‫הוא האחראי למתקפה הרצחנית הזו.‬
‫מה?‬ ‫-לא.‬
‫צוערים.‬ ‫-זה בלתי אפשרי.‬
‫אתה קורא לי שקרן, ילד?‬
‫אני אומר שלופי לעולם לא יעשה משהו כמו...‬ ‫-אתה מעז להאשים אותי? אני קפטן במארינס.‬
‫אני סגן אדמירל.‬
‫אז נוותר על הרהב, בסדר?‬
‫אני מתנצל, סגן אדמירל.‬
‫אוודא שהפיראטים האלה יטעמו את פלדת להבי.‬
‫אתה לא תעשה את זה.‬
‫איפה הוא עכשיו? איפה לופי?‬
‫- איי קונומי -‬
‫קדימה, תזדרזו!‬ ‫אתם יודעים שארלונג שונא לחכות.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫מי יהיה טיפש מספיק כדי לתקוף אותנו?‬
‫אנשי דג! התכוננו להדוף את הפולשים!‬
‫איפה ארלונג?‬
‫הוא בטח נמצא בחדר המפות.‬
‫אז לשם נלך.‬
‫לא בפנים.‬
‫שיט!‬
‫מה המקום הזה?‬ ‫-בוא ניקח את המפה שלנו ונסתלק מפה.‬
‫הוא שחרר אותי מהכבלים כשהייתי בת 12.‬
‫הוא אמר שזו מתנה ליום ההולדת שלי.‬
‫קדימה. נלך.‬
‫אבל רק הגעתם.‬
‫ברוכים הבאים לארלונג פארק.‬
‫הסתדרתי איתו.‬ ‫-אם היית מסתדר איתו, לא הייתי פוגע בו.‬
‫בני האדם שלטו בים במשך זמן רב מדי.‬
‫הם ישבו במגדלי השן שלהם וזלזלו בנו.‬
‫אלה המגדלים שנבנו על גבם של אנשי הדג.‬
‫הממשלה שלכם פוחדת מבני עמי‬
‫ולכן הכרחתם אותנו להיות עבדים.‬
‫אסור להכריח אף אחד לעשות שום דבר.‬ ‫כל אחד צריך לחיות כרצונו.‬
‫אל תטרח לגלות אהדה, ילד.‬
‫הניצול והרדיפה שעברנו יסתיימו עכשיו.‬
‫אוביל את אנשי הדג אל מהפכה שתיזכר לדורות.‬
‫עכשיו תורכם לגלות את ההשפלה ואת הכאב.‬
‫לא עשית מספיק?‬
‫רק התחלתי, יקירתי.‬
‫אבל, נאמי, היית יכולה לזכות בחייך‬
‫ולתפוס את מקומך לצידי.‬
‫אבל לא, בדיוק כמו שאר בני מינך, בגדת בי.‬
‫ובשביל מה? בשביל זה?‬
‫לא היית חס עליי.‬
‫סיפרת לנזומי על השלל שלי.‬
‫אני רק משחק לפי החוקים שקבעו בני האדם.‬
‫באמצעות המפות האלה,‬ ‫אצור עולם בו ישלטו אנשי הדג.‬
‫כשאדע היכן נמצאים‬ ‫כל בסיסי המארינס ומאחזי הפיראטים,‬
‫דבר לא ימנע ממני את השליטה בים המזרחי‬
‫ובכל הימים הנוספים.‬
‫כן.‬
‫ונאמי, כל זאת בזכותך.‬
‫אז ספר לי,‬
‫מלך הפיראטים...‬
‫האם אתה היית מנצל אותה ביעילות כזו?‬
‫לנצל?‬
‫לא!‬ ‫-נאמי היא לא כלי שאפשר לנצל אותו!‬
‫היא אישה עם רצונות וחלומות משלה‬
‫ואתה גזלת אותם ממנה.‬
‫אתה לא עדיף על יד הגרזן ההוא‬ ‫או על המשרת המזויף,‬
‫או על כל מי שמנסה לפגוע באחרים.‬
‫אז אני אכסח אותך, כמו שכיסחתי אותם.‬
‫בגלל שאף אחד לא מתעסק עם החברים שלי.‬
‫אהיה נחמד אליך, אחסל את כולכם יחד.‬
‫צאי מכאן, נאמי.‬
‫לופי...‬ ‫-פשוט לכי.‬
‫אני אטפל בזה.‬ ‫-את חושבת שתברחי ממני, נאמי?‬
‫סיבוב שני, ארלונג.‬
‫אני צריך רק הזדמנות אחת. אתה תצליח.‬
‫קבל את הזעם המיוחד של...‬
‫אתה נראה עייף.‬
‫אולי כדאי שתעשה הפסקה.‬
‫אולי כדאי שתחזור למטבח.‬ ‫-תפסיק לעשות שטויות! לופי זקוק לנו!‬
‫אתה רק הגעת, אתה לא יודע מה לופי צריך.‬
‫אני יודע שהוא זקוק לבישול שלי.‬ ‫-לשים שתי פרוסות לחם יחד זה בישול?‬
‫מישהו מרגיש מאוים.‬ ‫-שתוק!‬
‫אז תחזיר אותי לגוף שלי! הוא קרוב.‬ ‫אני מרגיש את הבהונות שלי.‬
‫תסמכו עליי, אעזור לכם לנצח.‬ ‫-אני נשבע, ליצן, אם תדפוק אותנו...‬
‫כן!‬
‫זה אפילו יותר טוב משזכרתי.‬
‫היי, אז...‬
‫אני הולך.‬
‫היי!‬ ‫-סליחה, ילדים.‬
‫אשמח לפצות אתכם, אבל הגיע הזמן לרדת מהבמה.‬
‫ליצן מזדיין.‬
‫חבל, קטנצ'יק.‬
‫בדיוק כשהתחלנו ליהנות.‬
‫- קטשופ -‬
‫תפסתי אותך.‬
‫היי, צוואר מאוורר.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫עוד לא ניסית את הרוטב החריף שלי.‬
‫זה לא יציל אותך.‬
‫העור שלי קשה יותר מכדורים.‬
‫אולי כדאי שתנסה את עיגולי האש החדשים שלי.‬
‫אני איש דג.‬
‫אני לא עולה באש.‬
‫אולי אתה לא.‬
‫אבל אלכוהול כן.‬
‫התקפה מיוחדת: כוכב מתפוצץ!‬
‫יש!‬
‫קח את זה! הקפטן הגדול אוסופ‬ ‫מסכל עוד נבל ידוע לשמצה!‬
‫ואף אחד לא ראה את זה.‬
‫זה בסדר. הם יאמינו לי.‬
‫איך אתם מעיזים לתקוף את אחיי?‬
‫לא יהיה לכם מזל דומה‬ ‫כנגד עוצמת קראטה אנשי הדג.‬
‫קום.‬
‫אפילו עם כוחות פרי השטן שקיבלת,‬ ‫לא תוכל להתמודד איתי, ילד.‬
‫יכול להיות,‬ ‫אבל אתה גרמת לנווטת שלנו לבכות.‬
‫גאם גאם פיסטול!‬
‫יש!‬
‫לא תתגבר עליי.‬ ‫אני יכול לשבור שדרית של ספינה בבעיטה.‬
‫זה שום דבר.‬ ‫היית צריך לראות את הבעיטות של זף‬
‫כשהוא מצא קליפת ביצה בקרם ברולה.‬
‫הבנתי. זף התאכזר אליך. כמה עצוב.‬
‫אתה טיפש אם אתה חושב שתוכל להציל את נאמי.‬
‫יש סיבה בגללה היא תמיד חוזרת אליי.‬
‫ארלונג פארק הוא ביתה.‬
‫אתה מתכוון לכלא שלה.‬
‫בין אם תרצה או לא,‬ ‫אני הוצאתי ממנה את המיטב.‬
‫היא הייתה כלום בלעדיי.‬
‫לא.‬
‫אתה היית כלום בלעדיה.‬
‫כמה אופייני לבני אדם.‬ ‫לא תוכל לנצח אם אתה לא מסוגל להכות ישר.‬
‫אולי לא אוכל לנצח אותך.‬
‫אבל אוכל להרוס את כל מה שבנית.‬
‫לא!‬
‫נאמי עשתה שטות כשסמכה על צוות חלש כזה.‬
‫אל תעז להכפיש את נאמי.‬
‫תראה מה עשית.‬
‫קוטלט!‬
‫קולייה!‬
‫א'פול!‬
‫פוואטרין!‬
‫מוטון שוט!‬
‫"מוטון שוט"?‬
‫כל הלוחמים הגדולים‬ ‫מכריזים על המהלך המסיים שלהם.‬
‫כן, אתה תשתלב נהדר.‬
‫אל חשש, הקפטן הגדול אוסופ...‬
‫הוא...‬
‫נראה שהסתדרתם כאן.‬
‫עבודה יפה, חבר'ה.‬
‫נאמי!‬
‫אתם בסדר!‬
‫איפה לופי?‬
‫עדיין בפנים,‬
‫ונלחם בארלונג.‬
‫הוא יהיה בסדר.‬
‫נכון?‬
‫גאם גאם גאטלינג!‬
‫אף אדם עלוב לא יוכל להרוס את ארלונג פארק!‬
‫גאם גאם...‬
‫באטל אקס!‬
‫לופי!‬
‫נאמי!‬
‫את חברה שלנו!‬
‫אנחנו הצוות שלך!‬
‫בתיאבון.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעיה. לילה טוב.‬
‫היי!‬ ‫-גם אני אצטרך את המתכונים האלה.‬
‫כדאי שתכתוב ספר בישול.‬
‫את יודעת,‬ ‫אומן אמיתי לא מגלה את סודותיו, אבל...‬
‫אפשר יהיה לשכנע אותי לתת שיעורים פרטיים.‬
‫ניסיון נחמד.‬
‫בבקשה, יקירה. תיהני.‬
‫אתה רוצה תוספת. כנראה שאהבת את האוכל.‬
‫הוא היה בסדר.‬ ‫-הצלחת שלך אומרת משהו אחר.‬
‫אני צריך לשמור על הכוח שלי.‬ ‫אפילו עם הבישולים שלך.‬
‫זה המעט שתוכל לעשות,‬ ‫בהתחשב בכך שהצלתי אותך מאנשי הדג.‬
‫מה? אני הצלתי אותך.‬ ‫-איך? אפילו לא לכלכת את הידיים.‬
‫אני לא צריך שלוש חרבות‬ ‫כדי להוכיח שאני גבר.‬
‫הייתי שם,‬
‫לבד לגמרי,‬
‫כשאנשי הדג מקיפים אותי.‬
‫קפטן אוסופ הגדול הביט למוות בעיניים.‬
‫אבל ידעתי שלא אוכל להיכנע.‬
‫לא כשגורל כפר קוקו מונח על הכף!‬
‫אז שלפתי את הקלע הנאמן שלי!‬
‫ויריתי עליהם עד שאצבעותיי דיממו.‬
‫לא עצרתי‬ ‫עד שחיסלתי לבדי את ארלונג וצוותו האכזרי.‬
‫עם קצת עזרה, כמובן.‬
‫כאילו, אולי לא הייתי לגמרי לבד.‬
‫שלוש קריאות הידד לקפטן אוסופ!‬ ‫לא היינו מסתדרים בלעדיו!‬
‫מארינס!‬
‫הסתדרו בשורות!‬
‫במקומך, הייתי חושב שוב.‬
‫אז אלה פיראטי כובע הקש.‬
‫מארינס, עצרו אותם.‬
‫המפקד, כובעי הקש לא הרסו את כפר קוקו.‬ ‫ארלונג עשה זאת.‬
‫קיבלת פקודה, צוער.‬
‫לא.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-אמרתי "לא", המפקד.‬
‫ברור לך כמה חמורים העונשים על סירוב פקודה?‬
‫אני מתנגד לפקודה הזו, אדוני.‬
‫גם אני.‬
‫עוד מישהו רוצה לנהוג כמוהם?‬
‫או שכולכם מעדיפים לציית לפקודות?‬
‫אם מישהו מהם יבצע מהלך,‬ ‫ודאו שהוא יהיה האחרון שיבצע.‬
‫בוא הנה, ילד.‬
‫נתתי לך את כל ההזדמנויות ללכת בעקבותיי.‬
‫כדי להפוך לחייל מארינס מכובד.‬
‫אבל במקום זאת,‬
‫בחרת להפוך לפיראט.‬
‫לא, סבא.‬
‫תמיד הייתי פיראט.‬
‫אין לאן לברוח, ילד. זו ההזדמנות האחרונה.‬
‫תיכנע.‬
‫זה לא ממש הקטע שלי.‬
‫אז תראה לי מה אתה יודע.‬
‫זה מה שרצית, נכון? להיות פיראט.‬
‫אראה לך מה המארינס עושים לפיראטים.‬
‫אני לא רוצה להילחם בך, סבא.‬ ‫-נלחמת בי כל חייך.‬
‫מתי תבין שלא תוכל לנצח?‬
‫חשבתי שאימנתי אותך טוב יותר.‬
‫זה נכון.‬
‫גאם גאם...‬
‫רוקט!‬
‫אינך יודע כמה העולם מסוכן.‬
‫הקו הגדול אינו משחק ילדים.‬
‫אמרתי לך, אתה לא מוכן.‬
‫תוכל לתקוף אותי כל היום...‬
‫אבל לעולם לא אוותר על החלום שלי.‬
‫באמת?‬ ‫-אני אצא לקו הגדול.‬
‫ואמצא את הוואן פיס.‬
‫ואני אהיה...‬
‫מלך הפיראטים.‬
‫כרצונך.‬
‫הניחו את הנשק!‬
‫למה אתם עומדים ולא עושים שום דבר?‬
‫הפיראטים של ארלונג עדיין חופשיים.‬ ‫רדפו אחריהם ועצרו אותם.‬
‫מה עם כובעי הקש האלה?‬
‫מה איתם?‬
‫עצור גם אותם! הם הפושעים האמיתיים.‬
‫ידעתי שלא אצליח לשנות את דעתך.‬
‫אתה עקשן.‬
‫בדיוק כמוני.‬
‫אבל אני יודע מי אתה, ילד.‬
‫אלא שהייתי צריך לוודא שגם אתה יודע זאת.‬
‫בחנת אותי?‬
‫לא יכולת להקל עליי קצת?‬
‫מה הכיף בזה?‬
‫מעכשיו, אתה לבד.‬
‫לא. אני לא.‬
‫יש לי את החברים שלי.‬
‫הצלחתי, אימא.‬
‫אני חופשיה.‬
‫אוכל להחליט על חיי בעצמי, סוף סוף.‬
‫אוכל להמשיך הלאה בראש מורם.‬
‫זה מה שתמיד רצית, נכון?‬
‫אני מצטערת שלא הבנתי כמה הקרבת למעני.‬
‫- בל-מר -‬
‫עכשיו אני מבינה.‬
‫אני יודעת מה דרוש‬ ‫כדי להילחם למען המשפחה שלך.‬
‫ואני מבטיחה שלעולם לא אשכח את זה.‬
‫עכשיו מאוחר מדי, אבל אני...‬
‫אני מקווה שתתגאי בי.‬
‫היא תמיד התגאתה בך.‬
‫וגם אני.‬
‫מה מצב הזרוע שלך?‬
‫היא קצת כואבת, אבל...‬
‫זה שווה את זה.‬
‫תודה.‬
‫לא... המילה הזו עדיין נשמעת מוזר‬ ‫כשהיא באה ממך.‬
‫זה לא טבעי, נכון?‬ ‫-קצת.‬
‫את באמת צריכה ללכת?‬ ‫בדיוק התחלתי לחבב אותך שוב.‬
‫כן, זה אומנם נחמד מאוד...‬
‫אבל אני צריכה ללכת.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני רק רוצה שתזכרי‬
‫שלא משנה כמה רחוק תהיי,‬ ‫תמיד יהיה לך מקום לחזור אליו.‬
‫זה תמיד יהיה ביתך.‬
‫- בל-מר -‬
‫קובי!‬
‫באת להיפרד מאיתנו?‬ ‫-אני לא חושב שזה רעיון טוב.‬
‫אתה תנסה לעצור אותי?‬
‫בגלל שגם זה לא רעיון טוב.‬
‫לא באתי הנה כחייל מארינס, לופי.‬ ‫באתי לכאן כחבר שלך.‬
‫בוא תראה.‬
‫- מונקי די לופי -‬
‫הצלחת. הפנים שלך סוף סוף מופיעים‬ ‫על כרזת מבוקש.‬
‫הנקמה האחרונה של נזומי.‬
‫כן! יש!‬
‫זה הרבה ברי!‬ ‫-זה הפרס הגדול בים המזרחי.‬
‫אתה אדם מבוקש עכשיו.‬
‫זה בדיוק מה שרציתי.‬
‫אז אני מניח שניפרד עכשיו.‬
‫להתראות, קובי.‬
‫תהיה חייל מארינס טוב.‬
‫תהיה פיראט טוב.‬
‫חבר'ה!‬
‫תראו.‬
‫היי, תראו. אני מפורסם!‬
‫מה? זו כרזת המבוקש של לופי.‬
‫לא רק של לופי.‬
‫מצטער, חבר'ה. אולי אם הייתם משתדלים עוד,‬ ‫הייתם מבוקשים גם.‬
‫זה לא נחשב.‬ ‫-מותר לקנא. תרגיש את מה שאתה צריך להרגיש.‬
‫איזה קשקוש.‬ ‫-זה יקשה עלינו הרבה יותר.‬
‫כל צייד ראשים בים המזרחי יחפש אותך.‬
‫לא רק את לופי. הם יחפשו את כולנו.‬
‫אז טוב שאנחנו לא נשארים בים המזרחי.‬
‫אנחנו יוצאים לקו הגדול.‬
‫אוסופ...‬
‫שלושים מיליון?‬
‫אהרוג את החרא הקטן בעצמי.‬ ‫-אם אתה לא תעשה את זה, אני אעשה זאת.‬
‫זה סכום גדול למבוקש טרי.‬
‫כנראה שיש בו משהו ממני, אחרי הכול.‬ ‫-המפקד?‬
‫איני מתחרט על פעולותיי. אני מוכן להיענש.‬
‫כן. גם אני.‬
‫חייל מארינס טוב לא נמדד בציות לפקודות.‬
‫עליו לציית למוסר שלו.‬
‫לכל אדם יש חוש צדק משלו‬
‫ושניכם פעלתם על פי תחושותיכם, יפה מאוד.‬
‫אז לא תעניש אותנו?‬
‫לא הייתי אומר את זה.‬
‫שיטת האימון שלי נתפסה כעונש הנורא מכול.‬
‫אז...‬
‫אתם חושבים שאתם מוכנים לזה?‬ ‫-אתה תאמן אותנו בעצמך?‬
‫אתה רוצה להתחזק, לא? ללמוד להילחם?‬
‫כן, המפקד.‬
‫אני רוצה להצליח לעמוד מול אדם כמו לופי.‬
‫ואתה,‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-אני רוצה להראות לאנשים‬
‫שרורונואה זורו‬ ‫אינו היחיד שיודע להשתמש בחרבות.‬
‫אני גם רוצה להתחזק.‬
‫כמו החבר שלי.‬
‫או מה שזה.‬
‫אולי השף הזקן צדק.‬
‫עכשיו תורכם.‬
‫האימונים שלכם יתחילו מחר.‬
‫משוחררים.‬
‫זה מקום יוצא דופן לאדם... כמוך.‬
‫קדימה, חבר'ה.‬
‫אנחנו נמצאים במחיצת אדון ים אדיר.‬
‫הפגינו מעט...‬
‫כבוד.‬
‫לצערי, אין לי מצב רוח לדו-קרב היום,‬ ‫עיני נץ.‬
‫יש לי הנגאובר.‬ ‫-לא באתי להילחם.‬
‫לא היום, כשהפכת לצל של מי שהיית.‬
‫עדיין אנצח אותך.‬
‫עם יד אחת קשורה מאחורי הגב.‬
‫לא מזמן נתקלתי במישהו שעשוי לעניין אותך.‬
‫ילד שהזכרת לפני זמן רב.‬
‫לופי!‬
‫הוא עשה את זה.‬
‫לא יכול להיות. זה לופי. הוא פיראט!‬
‫הוא קפטן!‬
‫נראה שכדאי שניזהר.‬
‫תביאו את המשקאות ששמרנו, חבר'ה!‬
‫חשבתי שיש לך הנגאובר.‬
‫תשתחרר קצת,‬
‫חתיכת ממזר רציני. שתה איתנו.‬
‫אני מניח שמשקה לא יזיק.‬
‫זו סיבה למסיבה!‬ ‫-כן!‬
‫אז מה דעתך?‬
‫זו מזכרת קטנה מהבית שתוכלי לקחת למסע שלנו.‬ ‫-ואוכל להכין עוגות קלמנטינה מתי שתרצי.‬
‫זה מושלם.‬
‫האמת שיש לנו גם משהו בשבילך.‬
‫אוסופ, מתח את הראשי!‬
‫מותח את הראשי.‬
‫אנחנו לא רחוקים מהכניסה לקו הגדול, אבל...‬
‫אני חושבת שיש טעות במפה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫יש כאן משהו שנראה כמו נהר או כמו תעלה,‬
‫אבל זה לא הגיוני.‬
‫קווי הגובה האלה מתארים הר.‬
‫איך נהר יכול לעלות בהר?‬
‫את הנווטת שלנו. את תביני את זה.‬
‫היי, לופי!‬
‫בוא הנה. יש לי רעיון.‬
‫כובעי הקש!‬
‫התכנסו על הסיפון לטקס הרמת העוגן!‬
‫אני אמצא את האול בלו.‬
‫אני אהיה מלך הפיראטים.‬
‫אני אהיה הסייף הגדול בעולם.‬
‫אני אסרטט את מפת העולם.‬
‫אני...‬
‫אהיה לוחם אמיץ בים!‬
‫זהו זה, צוות.‬
‫אל הקו הגדול.‬
‫דבר לא יעמוד בדרכנו!‬
‫כן!‬
‫- ואן פיס -‬