- Du sa ju fem grader styrbord. - Ja, andra styrbord, kapten Skit-tastisk.
- Ska inte clowner vara roliga? - Vad sa du? Säg det så jag hör.
God morgon, kompis.
Jag vet att Luffy behöver din hjälp att hitta Arlong, clown.
- Om det här är ännu ett trick... - Vad ska du göra? Blöda på mig?
Är du sur för att jag sa blöda? Du får blöda på mig. Vi har ett avtal.
- Ni vill ha kartan, jag vill ha min kropp. - Det kanske är en fälla.
Zoro, kompis! Piratheder, eller hur?
Jag kan sjunga en visa för att fördriva tiden.
Det fanns en tjej med mandarinhår Stal min karta och försvann utan spår
En slug och tjuvaktig flicka så käck Man måste medge att hon hade snygg...
Aj! Min näsa!
- Ska det ta så här lång tid? - Vi har suttit här i två minuter.
Vissa dagar nappar de direkt och vissa dagar tar det många timmar.
Andra dagar får man inte ens napp. Men du menar inte fisket, va?
Jag är orolig för Nami.
En vacker, begåvad kvinna väljer inte att jobba med en pirat som Arlong.
- Nami behöver undsättning. - Inte enligt tatueringen.
Tatueringar säger inte allt. Alla kvinnor är mysterier att lösa.
- Nami har valt. - Du vet inte varför.
Håll dig till vad vi ska äta. Du känner inte Nami.
- Det verkar inte du heller göra. - Nami hade nog sina skäl.
Vad hon än väljer...
...vill jag själv höra henne säga det.
Land i sikte!
CONOMIÖARNA
- Jag tar dig. - Du kan inte.
- Jag är snabbast. - Tror du, ja.
Snapp.
Nami, din tur.
Nami.
Nami!
Din tur.
Femhundra.
- Gärna idag. - Jag tänker.
Vad är det? Kan du inte räkna längre än fem?
Jag satsar rubbet.
Rubbet.
Stege.
Tio högst.
Kåk med damer.
Du är en lögnare.
Och du fuskar.
Du vet att vi inte ljuger om pengar i den här klanen.
Okej, spelet är slut. Nami, Arlong vill tala med dig.
Ursäkta, grabbar.
Jag tar resten av era berry senare.
Flickor, tvätta er före maten.
Bageriet hade gårdagens kakor idag. Halva priset men lika goda.
- Vad är det där? - Ingenting.
Var kommer den ifrån?
Var kommer boken ifrån?
Jag tog den i bokhandeln.
- Varför gjorde du det? - Jag ville ha den.
- Bättre kan du. - Okej, jag hade inga pengar.
- Det var ingen som for illa. - De du stal från for illa.
- Och du själv. - Nej, de vet inte hur det är.
Jag hatar att äta mandariner varje dag och gå i nedärvda kläder.
Jag hatar att vara fattig!
Vi har i alla fall tak över huvudet och vi älskar varandra.
- Det gör oss till en familj. - Vi är ingen familj.
Nojiko är inte min syster och du är inte ens min mamma.
- Jag sparade en tallrik åt dig. - Jag är inte hungrig.
När jag hittade dig och Nojiko
hade mitt förband skickats för att strida mot pirater i Oykotriket.
Vi kom ifrån varandra.
Jag var sårad och utsvulten mot slutet.
Jag trodde att jag skulle dö.
När jag såg er...
...visste jag att jag måste överleva för att ta hand om er.
Hur visste du det?
Jag bara visste.
Det var det rätta.
Du kommer också att göra det rätta.
Många minnen här i rummet.
Men du...
Du ska vara stolt.
- Vad har jag att vara stolt över? - Du är för hård mot dig själv, Nami.
Tack vare dig känner vi till varje marinbas och pirattillhåll
härifrån till Goariket.
- Men inget av det är mitt. - Sant.
- Men du är en uppskattad medlem i klanen. - Ja, vi är ett så bra team.
Du var borta så länge att jag inte trodde att du skulle återvända.
Självklart återvände jag.
Vi har ju ett avtal.
Ja, en fiskman håller sitt ord.
Duktig flicka.
Snart regerar fiskmännen i Österblå.
Och sedan vidare till Storleden och alla andra hav efter det.
- Marinkåren kanske misstycker. - Marinsoldater kan köpas och säljas.
Och när de inte är användbara mer kan de krossas.
Löser du alla problem genom att döda folk?
Inte alla.
Du förstår, när ett djur blir för vilt...
...måste det lära sig att sitta.
Oroa dig inte. Jag glömmer inte ditt hårda arbete.
Du har en speciell plats i mitt rike.
Det hoppas jag.
Nami...
Jag har saknat dig.
Men jag har ett uppdrag till åt dig under tiden.
En av byarna har inte betalat min skatt.
- Vilken? - Kokosbyn.
Jag är inte så välkommen där. Kan du skicka Kuroobi eller Chu?
Nej, det jobbet kräver mänsklig finkänslighet.
Matsalen är stängd för renovering.
Vi vill tala med ställets ägare.
Kocken är tyvärr upptagen med... Jag ber om ursäkt. Han kommer strax.
- Trevligt ställe. - Pappa kom ofta hit och åt.
Jag fick inte följa med, men...
Marinkåren. Och självaste viceamiralen dessutom...
Ni är lite sena.
Jag har alltid undrat vad som hände med Zeff Rödben.
- Kapten, känner du honom? - Bara ryktesvägen.
- Kapten för kockpiraterna. - Det var längesedan.
Nu är jag kock. Det enda jag för befäl över är restaurangen.
Vi söker inte dig, Rödben.
Vi behöver uppgifter om en ung pirat som nyligen var här.
Luffy heter han.
- Jag kan inte hjälpa er. - Kan eller vill?
- Jag minns knappt mina stammisar längre. - Den här minns du nog. Stråhatt.
- Ständigt glappande stor käft. - Nej, jag kommer inte på nåt.
Men vill ni ha gratis mat? Jag har ett dussin T-benstekar och en trasig kyl.
Det vore väldigt synd på det fina marmorerade köttet.
- Vi är inte här för att äta, vi är... - Steken...
Rosa?
Mer blodig än rosa.
- Det har jag aldrig sett förut. - Vad kan ha gjort det här?
Jag kanske ska gå och se att vi förtöjde Merry ordentligt.
Arlong har gjort det här.
Hallå, skithattar. Alla vet att Arlong är en ondsint fisk.
- Kan vi sluta tramsa och hitta min kropp? - Håll tyst där inne.
- Ska du laga mig en sufflé annars? - Kan du ta honom?
Nej, den nye bär clownhuvudet.
Allihopa. Snälla.
Snälla, allihopa.
Vi har ont om tid och vi har för lite den här månaden också.
Räcker det?
- Har vi tid att skaffa mer? - Nej.
Det har ni inte.
Du är inte lite fräck som visar dig här.
Har du något åt mig?
HISTORISK ATLAS ÖVER ÖSTERBLÅ
Förlåt att jag tog kartboken.
- Lovar du att aldrig stjäla igen? - Jag lovar.
- Har du fingrarna i kors? - Kanske.
Du är ingen dålig unge, Nami. Du gjorde bara fel den här gången.
Kom till mig först nästa gång.
Du kanske kan få sysslor att göra i byn.
- Tack, herr Genzo. - Bra, Nami.
Hjälp! Hallå, allihop!
- Pirater! De anfaller byn! - Vad händer?
Pirater!
Invånare i Kokosbyn!
Den här byn tillhör mig!
Det är för lite.
Snälla Nami. Vi har inte mer.
- Arlong har blött ut oss. - Blöd mer då.
Luffy.
- Vad gör du här? - Jag kan fråga dig samma sak.
- Jag hör hemma här. - Det tror jag inte på.
- Det här är inte du. - Det är inte den du vill att jag ska vara.
Nami...
- Om du behöver vår hjälp... - Nej, jag behöver ingen av er.
Arlong ville ha kartan, och jag lurade er att skaffa den åt mig.
Ni gick på det.
Jag har aldrig tillhört din dumma klan.
Det där menar du inte.
Ta dina clowner och segla härifrån. Jag vill aldrig se er igen.
Okej, det kunde inte ha gått sämre.
Tillbaka till båten innan fiskmännen kommer?
- Ska vi segla härifrån? - Det är något skumt som pågår här.
Hon vill verkligen att vi åker.
- Kvinnor säger aldrig vad de menar. - Vad vet kocken?
Fattar ni inte? Hon är en av de onda. Byborna är rädda för henne.
Inte alla.
Hallå!
Ärrsnubben.
Vem var hon?
- Hon med det coola håret? - Vem frågar?
Jag heter Monkey D Luffy.
- Jag är pirat... - Jägare.
Piratjägare.
- Vi vill ha belöningen för Arlong. - Ni?
Jag har sett dubbelt så många dubbelt så stora män gå in i Arlong Park.
Ingen av dem kom ut igen.
- Vi vill prata med henne. - Tro mig, nej.
Men om det får er att lämna min by...
...kan ni testa huset i utkanten av den där mandarinlunden.
Jag har snarare en båtkropp än en kropp för långa resor till fots.
Nån mer som saknar havet? Inte? Okej.
Jag kan gå och hämta båten om vi inte vill gå hela vägen sen.
- Vänd om genast. - Det har jag sagt hela tiden.
Hej. Jag såg dig förut. Jag tror att vi har nåt gemensamt.
Jag har ett gevär och du står framför pipan.
- Vad skulle vi ha gemensamt? - Låt oss börja med Nami.
- Du verkar känna henne väl. - Hon är en samvetslös tjuv.
När det inte finns mer att ta så försvinner hon för gott.
- Stick från min mark nu. - Nami tillhör vår klan.
Hon är vår vän.
Min syster har inga vänner.
- Bäst att ni inser det så snart ni kan. - Systrar, det är logiskt.
- Båda två lika vackra. - Ge dig.
Jag märker att hon har grundlurat er.
Ni är inte speciella, och jag kan inte hjälpa er.
- Vad sägs om nåt att äta? - Va?
Ett slags utbyte. För din värdefulla tid och information.
- Är du kock? - Han är servitör.
Han är Österblås bästa kock. Du har aldrig smakat bättre. Usopps ord.
- Jag har inte mycket att laga. - Jag kan laga mycket med få ingredienser.
Vad sägs?
Vi tar en liten middag. Pratar lite.
Låt gå.
Se till att det blir efterrätt.
Det här är ingenting. Ni ska se honom på curryhaket.
Lite bättre än marinkårens ransoner?
Har du alltså haft nöjet att dinera på ett marinfartyg?
Bara i arresten.
Var är han, Zeff? Jag vet att Luffy har varit här.
Det är en sällsynt årgång från Micqueot.
Jag har sparat på den. Det var längesen jag såg en gammal bekant.
Även om vi stod på varsin sida av kanonen.
Du har äntligen blivit laglydig.
Det hade inget med lagen att göra. Det var dags att sluta.
Jag gjorde mitt val.
Det kommer en ny generation nu.
Det är deras tid.
Så fan heller.
Ett gäng impulsiva småungar.
Perfekt åldrat och redo att avnjutas.
Väntar man för länge...
...blir det dåligt.
Annars kan man ju dricka whisky.
Kom igen!
- Vi måste prata om Kokosbyn. - Det kan vi göra imorgon. Den finns kvar.
Förutsatt att de betalade hela skatten.
Det är det vi måste tala om. Det och vårt avtal.
Du är alltid så allvarlig, Nami. Ta en drink och slappa av.
Kapten Nezumi. Vilken trevlig överraskning.
Det är alltid trevligt att råkas, Arlong. Men jag har oroväckande nyheter från Gosa.
De har visst blivit plundrade av pirater.
Vad hemskt.
Jag hör andra rapporter också. Om fiskmän som bråkar runt Conomiöarna.
Och jag oroar mig för annat också.
Hur mycket?
- Dubbelt så mycket. - Det är dubbelt så mycket som vanligt.
Tiderna förändras. Det blir svårare och svårare att sopa igen era spår.
Nami.
Det är fest här.
Vi får prata affärer på övervåningen.
Nami, följ med.
Middagen är serverad.
Jag sa ju det.
Det är det godaste jag har ätit i hela mitt liv.
Det är mycket kvar, men...
Först måste du berätta om Nami.
Sanningen är den...
- Vad händer? - Gå in.
Mamma!
In där.
- Mamma, snälla. - Stanna där.
- Kom inte ut vad ni än hör. - Mamma!
Vem är det?
Behandlar man sina gäster så?
Skatten är 100 000 berry per vuxen.
Hämta det.
Ta det här. Det är allt jag har.
Bra.
Tre tallrikar på bordet.
- Hur många bor här? - Bara en.
Det står inget om en familj.
Hur många bor här?
Hur många?
- Jag har två döttrar. - Du måste betala för dem.
- Femtiotusen berry styck. - Jag gav er allt jag har.
Tyvärr räcker det inte.
Rör henne inte!
Mamma!
Familjen är återförenad. Små människor. Vad gulligt.
Gulligt.
Pengarna. Kan ni ta dem som skatt för mina döttrar istället?
Nej, mamma.
Förstår du vad du säger?
- Ja. - Nej, mamma!
Varför ljög du inte bara? Du hade inte behövt berätta om oss.
För att ni är mina döttrar, och det skulle jag aldrig förneka.
Ni förtjänar långa och lyckliga liv. Förlåt att jag inte kunde göra mer för er.
Köpa fina saker åt er och laga god mat.
- Förlåt att jag inte var en så bra mamma. - Nej, säg inte så.
Mamma, nej.
Mamma, nej!
Nami. Nojiko.
Jag älskar er.
Arbetar Nami för piraten som dödade er mamma?
Hon var bara ett barn.
Inte nu längre.
Hon gjorde sitt val.
Jag är trött på att höra andra tala om Nami.
Hon sa åt dig att försvinna, Luffy.
Det gjorde du också.
Hur vet du att hon inte tillhör Arlongs klan?
Som jag visste att du inte skulle döda mig vid korset.
Som jag visste vem Usopp var.
Och Sanji.
Jag är inte säker på servitören.
Jag vet att Nami är god.
Hon behöver också veta det.
Säg mig, kapten. Vad är rätta priset för din tystnad?
Tiotusen berry?
Tjugotusen?
Vi hade ju ett avtal.
Det är inte lätt att hålla marinpatrullerna härifrån.
Och med er ökade aktivitet
vore det synd om det här nådde marinkårens högkvarter.
Det är väl vad det kostar att göra affärer.
Du är smartare än folk säger.
- För att jag är fiskman? - Det var inte det jag...
Förvånar det dig att jag är intelligent? Ambitiös?
Att jag kan göra annat än kroppsarbete för människor?
Inte alls. Jag har personligen aldrig hyst något agg mot er sort.
Och ändå har ledarna för den organisation du så stolt representerar
tyckt att det var lämpligt att ringakta och förslava mitt folk.
- Slaveriet är avskaffat. - Fördomarna finns kvar.
Fiskmän har samma rättigheter som människor nu.
Har vi?
Världsregeringen har arbetat hårt
för att främja bättre relationer mellan våra folk.
För att bevara freden. En av krigsherrarna är fiskman.
Jimbei är en fåne!
Regeringens hund som lystrar till en underlägsen herre.
Jag lyder ingen.
Jag kanske förhastade mig.
Jag går med på villkoren i vårt vanliga avtal.
Ja.
Du är smartare än folk säger.
- Och vårt avtal, då? - Vad är det med det?
Jag har pengarna.
Hundra miljoner berry?
Nami... Har du dolt något från mig?
Jag stal pengarna helt ärligt. Står du vid ditt ord?
Ge mig pengarna innan gryningen så ser jag saken som avslutad.
Kuroobi, ta hit Nezumi igen.
Gå.
Det kanske finns ett sätt för råttan att tjäna några extra berry.
Två mistralshots, min herre.
- Vad gör du? - Bjuder på en drink.
- Varsågod. - Vi kan inte dricka i tjänsten.
Kom igen.
Det är ändå en helt lönlös jakt.
Du dricker inte mycket, va?
Jag fattar fortfarande inte varför Garp har hängt upp sig på stråhatten.
- Två till. - Du är full av överraskningar.
- Ska vi verkligen syssla med det här? - Vad menar du?
Stråhattspiraterna kanske inte är så onda.
Krävs inte mer sprit för att du ska bli upprorisk?
Jag tänker bara att om vi gör samma misstag om och om igen
så förändras ju ingenting.
Okej. Berätta.
Du vet nåt.
Garp är Luffys farfar.
Det där hade jag aldrig kunnat gissa att du skulle säga.
Jag borde ha sett det på hur de älskar kött.
- Berätta inte för någon. - Jag fattar.
Varför skulle annars en viceamiral jaga en gummikille som leker pirat?
Han leker inte. Säg vad du vill om Luffy, äkta är han.
Det spelar ingen roll för en som Garp.
Målar man utanför linjerna får man armen avhuggen.
- Vad är det? - Känner du igen det?
- Med en pappa som Morgan Yxhand... - Jag har inget gemensamt med stråhatten.
Jag såg en kille i stråhatt häromdagen.
Vet du vart han skulle?
Kanske.
Vad betalar ni?
Sen vänder sig varelsen mot mig och blottar betarna.
Det var Jayas sista vildsvin.
Två dygn.
I två dygn brottades jag med det galna svinet.
Till slut vann jag.
Jag grillade det på öppen eld
och åt det med bara händerna.
Bara eld och kött.
Hur smakade det?
Det köttet...
Det var så mört att det nästan smälte av benet.
Mitt livs bästa måltid.
Ju längre man jagar desto mer njuter man av fångsten.
Mig lurar du inte med dina utsökta historier.
Jag jagar inget vildsvin.
Jag vill bara inte komma emellan i ert familjegräl.
Han är speciell.
- Han påminner om en pirat jag kände förr. - Säg det inte.
Det är ju sant.
Han påminner om Gold Roger.
Se hur det gick för honom. Avrättad. Spetsad av marinkårens stångvapen.
Jag vill inte att min...
- Jag vill inte att han ska möta samma öde. - Han försvarade Baratie.
Jag är ute ur leken, men jag följer koden.
Kapten?
Tack för maten.
Be navigatören att ta ut kursen mot Conomiöarna genast.
- Ja, kapten. - Garp.
Vet när det är dags att släppa taget. Förändring kommer om du vill det eller ej.
Det är deras tur.
Det får vi väl se.
Tick, tick, tick...
Bom!
Jag ska ta en nypa luft.
Kan du hålla tyst?
Lägg av. Det vore ju inte kul.
Tror du verkligen att dina leksaker kan tränga genom huden på en fiskman?
- Det är rökbomber. - Rök?
Vågat.
Det får mig att tänka på att det var längesen jag åt rökt fisk.
Om det blir något över...
Snälla?
Skit på er!
Arlong kommer ändå att spöa skiten ur er. Ni har inte en chans mot hans armé.
Ni korkade sopor kan inte göra något mot den dumma...
Den nye får tyst på clownhuvudet.
Hur vågar du?
Räcker det inte att arbeta för mammas mördare?
Måste du skända hennes grav också?
Nojiko. Vänta!
Det är inte som du tror.
Du vet ingenting om vad jag tror.
Vad är det?
Är det pengarna du har stulit?
Gömmer du dem vid mammas kropp?
- Nami, vad är du för slags monster? - Du förstår inte.
Förklara för mig då.
Jag behöver prata med dig.
- Vem är du? - Jag heter Nami. Du dödade min mamma.
Nami.
Ja, just det. Den före detta marinsoldaten.
Hon var modig, måste jag erkänna.
Låt mig gissa, är du här för att hämnas?
Vill du döda mig, flicka?
Nej. Jag vill jobba för dig.
Det var vågat.
Varför skulle jag vilja ha en människa i min klan?
Jag har något som ni behöver.
SYDÖSTRA CONOMIÖARNA
Har du ritat den?
Den är bra.
Jättebra.
Kanske den bästa jag har sett i Österblå av fiskman eller människa.
- Låt mig segla med er. Jag kan hjälpa dig. - Hjälpa mig?
Jag mördade din mamma,
och nu vill du arbeta för mig.
Varför vill du det?
För att du har något jag behöver.
Jag skulle arbeta för Arlong på ett villkor.
Att jag fick köpa tillbaka Kokosbyn.
Han gick med på det.
För hundra miljoner berry.
Hundra miljoner?
- Det tar en livstid. - Jag har pengarna.
Jag har alltihop.
Nu kan jag köpa hela byn och alla dess invånare fria.
Så...
Allt du gjorde var att försöka hjälpa oss.
Varför sa du inte det?
- Nami, jag är din syster. Varför...? - Jag ville inte mista dig också.
Eller någon annan.
Du bar på hemligheten i så många år.
Du lät mig hata dig.
Jag hatade dig.
Vad synd att avbryta mitt i den här rörande scenen.
Jag har hört att pirater har gömt sitt byte här i området.
Det vet väl inte ni två något om?
Det där ser ut som stöldgods.
I marinkårens och världsregeringens namn måste jag beslagta det.
- Nej, det är mitt. - Hundra miljoner berry?
- Var har du fått så mycket pengar ifrån? - Hur visste du att det var hundra...
Arlong har skickat dig, va?
Jag vet inte vad du menar.
- Nej! - Passa dig. Annars griper vi dig också.
Nej!
Ni får inte göra så här.
Ni får inte göra så här!
Nami, vänta. Nami, sluta. Vänta.
- Nami. - Släpp mig! De får inte göra så här!
- Du kan inte göra något. - Arlong kommer att döda alla i byn.
Nami, vänta!
Bröder!
Vi känner alla till sanningen här i världen.
Fiskmän är havets rättmätiga härskare. Människorna vet det också.
De fruktar vår styrka, så de satte oss i bojor.
De föraktar vårt umgänge så de stängde ute oss från sina städer.
Men vi krossade våra bojor.
Vi byggde egna städer.
Och nu är tiden inne att återställa den naturliga världsordningen.
Ja!
Nej...
Snälla!
I århundraden
har människor utnyttjat oss.
De har förtryckt oss.
Våra så kallade ledare har tillåtit det.
De flaggor de kärleksfullt viftar med i samförståndets och fredens namn
är egentligen flaggor för kapitulation och villigt nederlag.
Jag vet inte vad ni tänker, men jag tänker inte kapitulera!
- Döda dem! - Döda dem!
Ja!
Vi är förkroppsligandet av fiskmännens överlägsenhet.
Och med kartan till Storleden ska vi återta vår medfödda rätt.
Vår rättfärdiga ilska ska brinna genom Kokosbyn till Österblås alla hörn.
Och på vår väg mot Storleden
ska vi sätta varje människa på plats.
- Under oss. - Ja!
Under oss!
Ja!
Under oss! Ja!
Arlong.
Arlong!
Jag sa ju åt dig att försvinna härifrån.
Det gjorde du.
Gå då.
Du vet ingenting om vad det är som pågår här.
Det gör jag inte.
Luffy.
Hjälp mig.
Självklart ska jag det.
Självklart ska jag det!
- Kom igen. - Okej.
Vad är det?
De anfaller byn.
Undertexter: Sara Palmer