Men du sa fem grader styrbord.
Ja, den andre styrbord, kaptein Drittastisk.
- Trodde klovner skulle være morsomme. - Hva sa du? Se meg i øynene og si det.
Hei! God morgen, mester.
Du har lovet Luffy å finne Arlong, men hvis dette er lureri...
Hva skal du gjøre? Blø på meg?
Hva? Er dette fordi jeg sa "blø på meg"? Du kan det! En avtale er en avtale.
- Dere vil ha kartet. Jeg vil ha min kropp. - Er det en felle?
Zoro, kompis!
Ære blant pirater. Ikke sant?
Jeg kan synge en sjanti for å slå i hjel tiden.
Det var en gang en jente Med tangerinfarget hår
Stjal mitt kart og etterlot meg sår
Virkelig en slu og snedig frøken
Du kan ikke benekte at hun var...
Au! Herregud, nesen min!
- Tar det alltid så lang tid? - Du kom akkurat. Vær tålmodig.
Noen dager biter de med en gang, og andre dager tar det flere timer.
Noen dager fanger man ingenting.
- Vi snakker ikke om fisking, gjør vi? - Jeg vil bare vite om Nami har det bra.
En vakker, talentfull kvinne velger ikke å alliere seg med en pirat som Arlong.
- Nami må reddes. - Tatoveringen hennes sier noe annet.
Tatoveringer forteller ikke alt. Hun er et uløst mysterium.
- Nami valgte. - Du vet ikke hvorfor.
Hold deg til å snakke om mat. Du kjenner ikke Nami.
- Du kjenner henne heller ikke. - Nami har nok sine grunner.
Uansett hva hun velger, må jeg høre det med mine egne ører.
Land i sikte!
CONOMIØYENE
- Jeg kommer og tar deg! - Nei!
- Jeg er raskest. - I drømmene dine.
Krig.
Det er din tur, Nami.
Nami.
Din tur.
Fem hundre.
Når som helst.
Jeg tenker.
Hva er problemet? Kan du ikke telle til mer enn fem?
All in.
Straight.
Ti høy.
Fullt hus.
Du er en løgner og en juksemaker.
Du vet at vi ikke lyver om penger i dette mannskapet.
Spillet er over. Arlong vil snakke med deg, Nami.
Beklager, gutter.
Jeg tar resten av berryene senere.
Vask dere før middag.
Bakeriet hadde kjeks fra i går. Halv pris, men de smaker likt.
- Hva er det? - Ingenting.
Hvor fikk du denne fra?
Hvor fikk du boken fra?
- Jeg tok den fra bokhandelen. - Hvorfor gjorde du det?
Jeg ville ha den.
- Du må komme med noe bedre. - Jeg hadde ikke penger.
Hva? Jeg skadet ingen.
Du skadet dem du stjal fra.
- Og deg selv. - Nei, de vet ikke hvordan det er.
Jeg hater å bare spise tangeriner. Jeg hater å arve Nojikos klær.
Jeg hater å være fattig!
Vi har ikke mye, men vi har husly og er glade i hverandre.
- Det gjør oss til en familie. - Vi er ikke en ekte familie.
Nojiko er ikke søsteren min. Du er ikke moren min!
- Jeg har spart mat til deg. - Jeg er ikke sulten.
Den dagen jeg fant deg og Nojiko,
var enheten min sendt ut for å angripe pirater i Oykotriket.
Men vi mistet hverandre.
Da det var over, var jeg skadet og utsultet.
Jeg trodde jeg kom til å dø.
Da jeg så dere...
...måtte jeg leve videre.
Leve for å ta vare på dere.
Hvordan visste du det?
Jeg visste det bare.
Det var det rette.
Jeg vet du også vil gjøre det rette.
Det er mange minner her.
Men du bør være stolt.
Hva skal jeg være stolt av?
Ikke vær beskjeden, Nami.
Takket være deg,
vet vi om alle marinebasene og piratfestningene
herfra til Goariket.
- Men jeg eier ingenting. - Sant.
Men du er et verdsatt medlem av dette mannskapet.
Ja, vi er et flott team.
Du var så lenge borte at jeg var usikker på om du kom tilbake.
Selvsagt kom jeg tilbake. Vi har en avtale, ikke sant?
Ja. Jeg er en fiskemann av mitt ord.
Flink pike.
Snart vil fiskemenn styre Østblå.
Deretter Grand Line og alle andre hav etter det.
Marinen har nok noe imot det.
De kan kjøpes og selges.
Når de ikke lenger er nyttige, knuses de.
Du tror at å drepe mennesker løser alt.
Ikke alt.
Når et dyr blir for vilt,
må det temmes.
Ikke vær redd. Jeg glemmer ikke ditt harde arbeid.
- Du får en spesiell plass i imperiet mitt. - Det er best.
Nami.
Jeg har savnet deg.
Jeg har en jobb til deg i mellomtiden.
En av landsbyene er forsinket med sin tributt.
Hvilken?
Kokosbyen.
Jeg er ikke velkommen der. Kan du ikke sende Kuroobi eller Chu?
Nei. Denne jobben krever en menneskelig tilnærming.
Spisestuen er stengt for renovering.
Vi må snakke med eieren.
Kokken er dessverre opptatt med...
Jeg beklager. Han kommer straks.
- Det er et fint sted. - Ja. Faren min spiste ofte her.
Han tok aldri med meg, men...
Marinesoldater og en viseadmiral.
Dere er litt sent ute.
Jeg har alltid lurt på hva som skjedde med Zeff Rødfot.
- Kjenner du denne mannen? - Bare hans rykte.
Kokkepiratenes kaptein.
De dagene er forbi. Jeg er pensjonert. Jeg er kokk nå.
Det eneste under min kommando er denne restauranten.
Vi er ikke ute etter deg.
Vi trenger informasjon om en ung pirat som nylig var her.
- Han heter Luffy. - Jeg kan ikke hjelpe deg.
Kan ikke eller vil ikke?
Jeg husker så vidt stamgjestene mine.
Du husker han her. Stråhatt.
Han holder aldri kjeft.
Jeg er helt blank.
Hva med et gratis måltid?
Jeg har et dusin T-bensteker og en ødelagt fryser.
Det ville vært synd om den deilig marmoreringen gikk til spille.
Vi er ikke her for å spise. Vi...
Den steken...
Medium rå?
Mer rå enn medium.
Aldri sett det før.
Hvem kan ha gjort dette?
Kanskje jeg bør dra tilbake og sørge for at Merry er trygg.
Arlong har gjort dette.
Hei, dritthatt! Vi er enige om at Arlong er en slem fisk.
Men kan vi få fart på sakene?
- Hold munn. - Ellers lager du en sufflé til meg?
- Kan du ta ham litt? - Den nye fyren bærer klovnehodet.
Alle sammen! Vær så snill!
Vær så snill, alle sammen.
Vi har dårlig tid, og vi har for lite denne måneden også.
Er det nok?
- Har vi tid til å skaffe mer? - Nei.
Det har dere ikke.
- Nami. - Det er Nami.
Det er vågalt å komme hit.
Har du noe til meg?
ATLAS OVER ØSTBLÅ
Beklager at jeg tok kartboken.
- Lover du å aldri stjele igjen? - Jeg lover.
- Har du ljugekors bak ryggen? - Kanskje.
Du er ikke en slem unge.
Du gjorde bare noe slemt.
Neste gang spør du meg først.
Du kan få arbeid i byen.
Takk, Mr. Genzo.
- Du gjorde det rette. - Hjelp!
Hjelp, alle sammen!
- Pirater! De angriper landsbyen! - Hva skjer?
Det er pirater her!
Innbyggere i Kokosbyen!
Denne byen tilhører meg!
Løp!
Det er for lite.
Vær så snill.
Dette er alt vi har.
- Arlong har tatt alt vi har. - Så finn mer.
- Luffy? Hva gjør du her? - Jeg kan spørre deg om det samme.
- Jeg hører hjemme her. - Jeg tror deg ikke.
- Dette er ikke deg. - Dette er ikke den du vil jeg skal være.
Nami...
...hvis du trenger hjelp...
Jeg trenger dere ikke.
Arlong ville ha kartet, og jeg lurte deg til å finne det for meg.
Du gikk fem på.
Jeg var aldri en del av det teite mannskapet ditt.
Det mener du ikke.
Ta med klovnene dine og reis herfra.
Jeg vil aldri se dere igjen.
Det kunne ikke ha gått verre.
Tilbake til båten før fiskemennene finner oss?
- Dra herfra? - Det er noe annet på gang her.
Hun vil at vi skal dra.
- Kvinner sier aldri det de mener. - Hvorfor teller din mening?
Skjønner dere ikke? Hun er en av dem.
Hun er slem. Landsbyboerne er livredde for henne.
Ikke alle.
Hei!
Arrfyr.
Hvem var den damen?
Hun med det kule håret.
Hvem spør?
Jeg er Monkey D. Luffy.
- Jeg er en pirat... - Jeger.
Piratjeger.
- Vi er her for å hente Arlongs dusør. - Dere?
Jeg har sett menn dobbelt så store,
med dobbelt så mange, gå inn i Arlong Park.
Ingen av dem kom tilbake.
- Vi vil bare snakke med henne. - Nei.
Får det dere ut av byen min...
...så gå til huset nede i gaten, rett ved tangerinlunden.
Jeg har mer enn båtkropp, ikke en spaserturkropp.
Savner noen andre havet?
Ikke? Ok.
Jeg kan hente båten hvis vi ikke vil gå helt tilbake.
- Snu og dra herfra. Nå. - Det samme har jeg sagt.
Jeg så deg tidligere.
Jeg tror vi har noe til felles.
Jeg har pistolen, og du står foran den.
- Hva kan vi ha til felles? - La oss begynne med Nami.
- Du kjenner henne godt. - Hun er en tyv uten samvittighet.
Er det ikke mer å ta, drar hun uten å se seg tilbake.
- Kom dere av eiendommen min. - Nami er en del av mannskapet vårt.
Vennen vår.
Min søster har ingen venner.
- Jo før dere innser det, jo bedre. - Søstre. Det gir mening.
Vakre begge to.
Gi deg.
Jeg kan se at hun lurte dere godt.
Dere er ikke spesielle, og jeg kan ikke hjelpe dere.
Hva med et måltid?
- Hva? - En slags byttehandel.
Mot din verdifulle tid og info.
- Kan du lage mat? - Han er kelner.
Østblås beste kokk.
Du har aldri smakt noe bedre. Jeg sverger!
Jeg har ikke mye å lage.
Jeg kan lage overraskende mye med veldig få ingredienser. Hva sier du?
Vi tar en liten middag. En liten samtale.
Greit.
Du bør servere dessert.
Dette er ingenting. Skulle sett ham spise curry.
Litt bedre enn marinerasjoner?
Jeg visste ikke at du hadde hatt gleden av å spise på et marineskip.
Bare i arresten.
Hvor er han, Zeff?
Jeg vet at Luffy var her.
Dette er en sjelden årgang fra Micqueot.
Jeg har spart den til noe spesielt. Lenge siden jeg har møtt noen fra fortida.
- Selv om vi var på ulike sider av kanonen. - Endelig er du på rett side av loven.
Loven hadde ikke noe med saken å gjøre. Det var på tide å gi seg.
Jeg tok et valg.
En ny generasjon er på vei.
Det er deres tur nå.
Ikke faen.
En gjeng impulsive barn.
Perfekt modnet og klar til å nytes.
Blir den stående for lenge, blir den dårlig.
Eller så kan du servere whisky.
Ja! Kom igjen!
Vi må snakke om Kokosbyen.
Vi kan snakke i morgen. Kokosbyen vil fortsatt være der.
Så lenge de betaler hele tributten.
Det er det vi må snakke om. Det og vilkårene i avtalen vår.
Du er alltid så alvorlig.
Ta deg en drink. Slapp av.
Kaptein Nezumi. For en hyggelig overraskelse.
Alltid kjekt å ta en prat.
Selv om jeg har hørt urovekkende nyheter fra Gosa.
De har visst blitt raidet av pirater.
Så fryktelig.
Det er flere nyheter.
Om fiskemenn som lager trøbbel ved Conomiøyene.
Jeg har flere bekymringer.
Hvor mange?
- Dobbelt så mange som det. - Dobbelt så mange som avtalt.
Tidene endrer seg.
Det har blitt vanskeligere å skjule dine spor.
Nami.
Dette er en fest.
La oss gå ovenpå for å diskutere forretninger.
Bli med, Nami.
Middagen er servert.
Jeg sa det.
Dette er det beste jeg har spist i hele mitt liv.
Det er mer der det kom fra, men først må du fortelle oss om Nami.
Sannheten er...
- Hva skjer? - Inn med dere. Lukk døren.
Mamma!
Inn med dere.
- Vær så snill. - Bli der.
- Uansett hva dere hører, ikke kom ut. - Mamma!
Hvem er det?
Er det sånn man behandler gjester?
Tributten er på 100 000 berry per voksen.
Hent den.
Ta dem. Det er alt jeg har.
Bra.
Tre tallerkener på bordet.
- Hvor mange personer bor det her? - Bare én.
Ingen familie står oppført.
Hvor mange personer bor det her?
Hvor mange?
- Jeg har to døtre. - Du må betale for dem.
- Femti tusen per person. - Jeg ga deg alt jeg har.
Synd for deg. Det er ikke nok.
Ikke skad henne!
Mamma!
En familiesammenkomst.
To små mennesker. Så dyrebart.
Dyrebart.
Kan du ta pengene som tributt for døtrene mine?
Nei, mamma, ikke gjør det!
Forstår du hva du sier?
- Ja. - Nei, mamma!
Hvorfor løy du ikke? Du trengte ikke å fortelle ham om oss.
Dere er døtrene mine. Jeg ville aldri benektet det.
Dere fortjener å leve rike og lykkelige liv.
Beklager at jeg ikke kunne gjøre mer.
Som å kjøpe fine ting eller lage gode måltider.
Beklager at jeg ikke var en god mor.
Nei. Ikke si det.
Nei, mamma.
Nei, mamma!
Nami, Nojiko,
jeg elsker dere.
Jobber Nami for piraten som drepte moren deres?
Hun var bare et barn.
Hun er ikke det nå lenger. Hun tok et valg.
Jeg er lei av å høre om Nami fra andre.
Hun ba deg dra.
Det gjorde du også.
Hvordan vet du at hun ikke er i Arlongs mannskap?
På samme måte som jeg visste at du ikke ville drepe meg.
På samme måte som jeg visste det med Usopp og Sanji.
Jeg vet ikke helt med den kelneren.
Jeg vet at Nami er god.
Hun må vite det selv.
Si meg, kaptein. Hva er en rimelig pris for din diskresjon?
Ti tusen berry?
Tjue tusen?
Avtalen vår var rettferdig.
Det er ikke lett å holde marinepatruljene borte.
Med den økte aktiviteten din
ville det vært synd om Marinens hovedkvarter fikk vite det.
Det er vel prisen man må betale.
Du er smartere enn folk sier.
- Fordi jeg er en fiskemann? - Det var ikke det jeg...
Overrasker det deg at jeg har intelligens og ambisjoner?
At jeg har nytteverdi utover manuelt arbeid for mennesker?
Ikke i det hele tatt. Jeg har aldri hatt noe imot ditt slag.
Lederne i organisasjonen du så stolt representerer,
fant det for godt å krenke
og gjøre mitt folk til slaver.
- Slaveriet er avskaffet. - Men fordommene består.
Fiskemenn har samme rettigheter som mennesker.
Har vi det?
Verdensregjeringen har jobbet hardt
for å fremme et bedre forhold mellom våre folk.
For å bevare freden. En fiskemann er en av havets krigsherrer.
Jimbei er en tosk!
Han er en lakei for en underlegen mester.
Jeg tjener ikke under noen.
Kanskje jeg var litt kjapp på avtrekkeren.
Jeg godtar vilkårene i vår vanlige avtale.
Ja.
Du er smartere enn folk sier.
- Hva med avtalen vår? - Hva med den?
Jeg har pengene.
Hundre millioner berry?
Nami... Har du skjult noe for meg?
Jeg stjal pengene på ærlig vis. Skal du holde vår avtale?
Gi meg pengene før soloppgang,
så anser jeg saken som avsluttet.
Kuroobi, få Nezumi tilbake hit.
- Gå. - Ja.
Kanskje rotten kan tjene noen ekstra berry likevel.
To Mistral, takk.
Det skal bli.
- Hva gjør du? - Jeg kjøper en drink til deg.
- Bare hyggelig. - Vi kan ikke. Vi er i tjeneste.
Kom igjen.
La oss kose oss på denne nytteløse jakten.
Du drikker ikke stort, gjør du?
Jeg vet ikke hvorfor Garp er så besatt av Stråhatt.
- To til. - Du er full av overraskelser.
- Bør vi gjøre dette? - Hva snakker du om?
Kanskje Stråhattpiratene ikke er så ille som Marinen sier.
Trodde det trengtes mer sprit for å få deg opprørsk.
Fortsetter vi å gjøre de samme feilene, vil ingenting endre seg.
Greit, spytt ut.
Du vet noe.
Garp er Luffys bestefar.
Av alt jeg trodde du skulle si, var ikke det på listen.
Jeg burde ha skjønt det. Begge elsker kjøtt.
- Du kan ikke si det til noen. - Det gir mening.
Hvorfor ellers skulle en viseadmiral gå etter en gummiunge som leker pirat?
Han leker ikke. Luffy er ekte vare.
Det spiller ingen rolle. Ikke for en som Garp.
Bryter du reglene, mister du armen.
- Hva? - Du vet visst hvordan det er.
- Det må ha vært tøft med Morgan som far. - Jeg er ikke som Stråhatt.
Fyren med stråhatt var her forleden dag.
Vet du hvor han skulle?
Kanskje. Hva er det verdt for dere?
Så snur skapningen seg mot meg
og flekker støttennene.
Det siste ville villsvinet på Jaya.
To dager.
Jeg kjempet mot villsvinet i to dager,
til jeg omsider seiret.
Jeg stekte det på bålet og spiste det med hendene.
Bare ild og kjøtt.
Hvordan smakte det?
Kjøttet var så mørt at det nesten smeltet av beinet.
Mitt livs beste måltid.
Jo lenger de unnslipper, jo bedre blir fangsten.
Du lurer ikke meg med dine fristende historier.
Jeg jakter ikke på et villsvin.
Jeg vil ikke blande meg i en familiekrangel.
Gutten er spesiell. Han minner meg om en pirat vi kjente.
Ikke si det.
Det er uansett sant.
Han minner meg om Gold Roger.
Se hva som skjedde med ham. Henrettet. Spiddet av Marinens spyd.
Jeg vil ikke at mitt...
Jeg vil ikke at det skal skje ham.
Han forsvarte Baratie da vi ble angrepet.
Jeg lever fortsatt etter koden.
Sir?
Takk for maten.
Få styrmannen til å sette kurs mot Conomiøyene.
- Ja, sir. - Garp.
Du må vite når det er på tide å gi slipp.
Forandring er på vei om du vil det eller ei.
Det er deres tur nå.
Det gjenstår å se.
Tikk-takk.
Bang!
Jeg tar litt frisk luft.
Kan du være stille?
Gi deg. Hva er gøy med det?
Tror du virkelig at lekene dine kan trenge gjennom en fiskemanns hud?
- Dette er røykbomber. - Røyk?
Den var god.
Det minner meg på at det er lenge siden jeg har spist røkt fisk.
Kanskje dere har noen rester?
Vær så snill?
Pokker ta dere!
Arlong kommer til å ta dere uansett.
Dere er sjanseløse mot ham og hæren hans.
Tåpelige drittsekker,
dere vil ikke klare å gjøre noe mot den dumme...
Den nye fyren får klovnen til å tie.
Hvordan våger du?
Ikke bare jobber du for vår mors morder,
men nå skjender du graven hennes også?
Nojiko. Vent!
Det er ikke som du tror.
Du aner ikke hva jeg tror.
Hva er dette?
Er dette pengene du stjal?
Og du gjemmer dem ved siden av vår mors lik?
- Hva slags monster er du? - Du forstår ikke.
Få meg til å forstå.
Vi må ta en prat.
- Hvem er du? - Jeg heter Nami. Du drepte moren min.
Nami.
Det stemmer. Eks-marinesoldaten.
Hun var modig. Det skal hun ha.
La meg gjette. Du har kommet for å ta hevn.
Vil du drepe meg, lille pike?
Nei. Jeg vil bli med i mannskapet ditt.
Den var god.
Hvorfor skal jeg la et menneske bli en del av mannskapet?
Jeg har noe du vil ha.
Har du tegnet dette?
Dette er bra.
Veldig bra.
Kanskje det beste jeg har sett i Østblå.
La meg bli med i mannskapet, så skal jeg hjelpe deg.
Hjelpe meg?
Jeg drepte moren din,
og nå vil du jobbe for meg?
Hvorfor vil du det?
Du har noe jeg vil ha.
Jeg ga Arlong én betingelse. Han måtte la meg kjøpe tilbake Kokosbyen.
Han sa ja.
For hundre millioner berry.
Hundre millioner?
- Det tar lang tid. - Jeg har pengene.
Alle.
Jeg kan kjøpe fri landsbyen og alle som bor der.
Så...
...hele tiden
prøvde du å hjelpe.
Hvorfor sa du ikke noe?
- Jeg er søsteren din. Hvorfor... - Jeg kunne ikke miste deg også.
Eller noen andre.
Så du holdt det hemmelig i alle disse årene.
Du lot meg hate deg.
Jeg hatet deg.
Det er synd å forstyrre dette rørende øyeblikket.
Jeg har hørt at pirater gjemmer plyndringen sin her.
Dere vet vel ikke noe om det?
Det er åpenbart stjålet.
Med Marinens og Verdensregjeringens autoritet,
må jeg konfiskere det.
- Du kan ikke gjøre det. Det er mitt. - Hundre millioner berry?
Hvor fikk du så mye penger fra?
Hvordan visste du at det var 100...
Arlong står bak dette, sant?
Jeg vet ikke hva du snakker om.
- Nei! - Pass deg.
Ellers tar vi deg også.
Nei!
Du kan ikke gjøre dette.
Du kan ikke gjøre dette!
Nei!
Vent, Nami.
Stopp! Vent.
- Nami. - Slipp meg! De kan ikke gjøre dette!
- Du kan ikke gjøre noe! - Arlong kommer til å drepe hele landsbyen!
Vent, Nami!
Mine brødre!
Vi vet alle sannheten om denne verdenen.
Fiskemenn er havenes rettmessige herskere.
Menneskene vet det også.
De frykter vår makt, så de bandt oss med lenker.
De avskyr vårt nærvær, så de bannlyste oss fra byene deres.
Men vi brøt lenkene.
Bygde våre egne byer.
Nå er tiden inne for å gjenopprette den naturlige ordenen.
Ja!
Nei.
Vær så snill!
I flere århundrer har menneskene brukt oss.
Undertrykket oss.
Våre såkalte ledere tillot det.
Vimplene av samhold og fred som de så hengivent veiver,
er egentlig flagg av kapitulasjon, frivillig nederlag.
Jeg vet ikke med dere, men jeg overgir meg ikke.
Drep dem alle!
Ja!
Vi er legemliggjørelsen av fiskmannens overlegenhet!
Med Grand Line-kartet, vil vi gjenvinne vår rettmessige arv.
Vårt raseri vil brenne gjennom Kokosbyen til Østblås ende,
og når vi når Grand Line og forbi,
skal vi vise hvert eneste menneske hvor de hører til.
Under oss.
Ja!
Under oss!
Ja!
Under oss! Ja!
Arlong.
Arlong!
Jeg ba deg dra herfra.
Det gjorde du.
Så dra.
Du vet ingenting om hva som foregår her.
Jeg gjør ikke det.
Luffy.
Hjelp meg.
Selvsagt skal jeg det.
Selvsagt skal jeg det!
Kom igjen.
Ja.
Hva er det?
De angriper byen.
Tekst: Veronika Mathisen