‫אבל אמרת לפנות חמש מעלות לימין.‬
‫כן, לצד ימין השני, קפטן חרא פנטסטי.‬
‫חשבתי שליצנים אמורים להיות מצחיקים.‬ ‫-מה אמרת? תגיד לי את זה בפנים.‬
‫היי! בוקר טוב, אלוף.‬
‫אני יודע שלופי עשה איתך עסק‬ ‫כדי למצוא את ארלונג, ליצן,‬
‫אבל אם זה עוד תכסיס שלך...‬ ‫-מה תעשה? תדמם עליי?‬
‫חכה, וואו! זה בגלל שאמרתי שתדמם עליי?‬ ‫תדמם עליי כמה שתרצה!‬
‫עסקה זו עסקה! אתה רוצה את המפה שלך.‬ ‫אני רוצה את הגוף שלי.‬
‫איך נדע שאתה לא מוביל אותנו למלכודת?‬ ‫-זורו, חבר!‬
‫כבוד בין פיראטים. נכון?‬
‫בחייך. אשיר שיר מלחים נחמד‬ ‫כדי להעביר את הזמן!‬
‫"הייתה אישה עם שיער קלמנטינה‬ ‫היא גנבה את המפה שלי וזרקה אותי הצידה‬
‫"היא בהחלט צעירה נבזית וממולחת‬ ‫אבל אי אפשר להכחיש שהיה לה יופי של..."‬
‫ישר על האף!‬
‫זה תמיד לוקח כל כך הרבה זמן?‬ ‫-אנחנו כאן רק שתי דקות. סבלנות.‬
‫יש ימים שהדגים נוגסים בפיתיון‬ ‫ברגע שהטלת את החכה, ולפעמים זה לוקח שעות.‬
‫יש ימים בהם לא תצליח לתפוס כלום.‬
‫אבל אנחנו לא מדברים על דיג, נכון?‬
‫אני רק רוצה לדעת שנאמי בסדר.‬
‫אישה יפה ומוכשרת‬ ‫לא בוחרת לחבור לפיראט כמו ארלונג.‬
‫ברור שצריך להציל את נאמי.‬ ‫-לפי הקעקוע שלה, זה לא נכון.‬
‫קעקועים הם לא חזות הכול.‬ ‫כמו כל אישה, היא תעלומה שיש לחקור.‬
‫נאמי בחרה את דרכה.‬ ‫-אתה לא יודע למה.‬
‫אני רוצה לשמוע ממך רק על תפריט הערב.‬ ‫לא הכרת את נאמי.‬
‫נשמע שגם אתה לא, ראש טחב.‬ ‫-אני בטוח שיש לנאמי סיבות טובות.‬
‫אני לא יודע מה היא החליטה...‬
‫אבל אני צריך לשמוע את זה בעצמי.‬
‫יבשה!‬
‫- איי קונומי -‬
‫- ואן פיס -‬
‫אני אתפוס אותך!‬ ‫-לא נכון!‬
‫אני מהירה ממך!‬ ‫-היית רוצה.‬
‫סנאפ.‬
‫נאמי, תורך.‬
‫נאמי.‬
‫ההימור שלך.‬
‫חמש מאות.‬
‫קח את הזמן.‬
‫אני חושב.‬
‫מה קרה? אתה לא יודע לספור עד יותר מחמש?‬
‫אני מהמר על הכול.‬
‫מהמרת על הכול.‬
‫רצף.‬
‫קלף גבוה 10.‬
‫פול האוס מלכות.‬
‫את שקרנית‬
‫ורמאית.‬
‫אתה יודע שבצוות הזה לא משקרים בנוגע לכסף.‬
‫טוב, המשחק נגמר.‬ ‫נאמי, ארלונג רוצה לדבר איתך.‬
‫סליחה, חבר'ה.‬
‫אחזור לקחת את שאר הברי שלכם.‬
‫- ארלונג פארק -‬
‫בנות, התרחצו לפני ארוחת הערב.‬
‫- כפר קוקו, לפני שמונה שנים -‬
‫במאפייה מכרו לחמניות מאתמול.‬ ‫הן בחצי מחיר, אבל באותו הטעם.‬
‫מה זה?‬ ‫-כלום.‬
‫מאיפה השגת את זה?‬
‫מאיפה הספר, נאמי?‬
‫לקחתי אותו מחנות הספרים.‬
‫למה עשית דבר כזה?‬
‫כי רציתי אותו.‬
‫תצטרכי למצוא סיבה טובה יותר.‬ ‫-טוב, כי לא היה לי כסף.‬
‫מה? לא פגעתי באף אחד.‬
‫פגעת באנשים שגנבת מהם.‬
‫ופגעת בעצמך.‬ ‫-לא, הם לא יודעים איך זה.‬
‫אני שונאת לאכול קלמנטינות כל יום‬ ‫וללבוש בגדים ישנים של נוג'יקו.‬
‫אני שונאת להיות ענייה!‬
‫אין לנו הרבה,‬ ‫אבל יש לנו קורת גג ואנחנו אוהבות זו את זו.‬
‫בגלל זה אנחנו משפחה.‬ ‫-לא! אנחנו לא משפחה אמיתית.‬
‫נוג'יקו היא לא אחותי‬ ‫ואת אפילו לא אימא שלי!‬
‫שמרתי לך צלחת בתנור.‬
‫אני לא רעבה.‬
‫ביום שמצאתי אותך ואת נוג'יקו,‬
‫היחידה שלי נקראה להתעמת עם פיראטים‬ ‫בממלכת אויקוט.‬
‫אבל היחידה התפזרה.‬
‫בסופו של דבר, נותרתי פצועה ורעבה.‬
‫חשבתי שאמות.‬
‫כשראיתי אתכן...‬
‫ידעתי שאני חייבת לחיות.‬
‫כדי שאוכל לטפל בכן.‬
‫איך ידעת?‬
‫פשוט ידעתי.‬
‫זה היה הדבר הנכון לעשות.‬
‫אני יודעת שגם את תעשי את הדבר הנכון.‬
‫יש הרבה זיכרונות בחדר הזה.‬
‫אבל את...‬
‫את צריכה להיות גאה.‬
‫במה יש לי להתגאות?‬
‫אל תמעיטי בערכך, נאמי.‬
‫הודות לך,‬
‫אנחנו מכירים כל בסיס מארינס‬ ‫ומאחז פיראטים מכאן ועד לממלכת גואה.‬
‫אבל שום דבר מזה לא שייך לי.‬ ‫-זה נכון.‬
‫אבל את עדיין חברה חשובה בצוות, נאמי.‬
‫כן, אנחנו צוות ממש נהדר.‬
‫נעדרת למשך זמן רב כל כך,‬ ‫התחלתי לחשוב שכבר לא תחזרי.‬
‫ברור שחזרתי.‬
‫עשינו עסק, לא?‬
‫כן. אני איש דג שעומד במילתו.‬
‫ילדה טובה.‬
‫בקרוב, אנשי הדג ישלטו בים המזרחי.‬
‫ואז נמשיך אל הקו הגדול ולכל ים בעולם.‬
‫כן, אני חושבת שלמארינס יהיה מה לומר בנדון.‬ ‫-את המארינס אפשר לקנות ולמכור.‬
‫וברגע שהם כבר לא יועילו לנו, נשמיד אותם.‬
‫אתה חושב שהריגת בני אדם‬ ‫תפתור את הבעיות שלך.‬
‫לא את כולן.‬
‫הביני, כשחיה הופכת לפראית מדי,‬
‫צריך לאלף אותה.‬
‫אל תדאגי. לא אשכח את העבודה הקשה שלך.‬
‫יהיה לך מקום מיוחד באימפריה שלי.‬
‫כדאי מאוד שיהיה לי.‬
‫נאמי...‬
‫כמה שהתגעגעתי אלייך.‬
‫אבל את יודעת,‬ ‫יש לי עוד מטלה בשבילך בינתיים.‬
‫אחד הכפרים מאחר לשלם את דמי החסות.‬
‫איזה כפר?‬
‫כפר קוקו.‬
‫אני לא אהודה שם.‬ ‫תוכל לשלוח את קורובי או את צ'ו?‬
‫לא. העבודה הזו דורשת מגע אנושי.‬
‫חדר האוכל סגור לשיפוצים.‬
‫עלינו לדבר עם בעל המקום.‬
‫צר לי, אך השף עסוק ב...‬
‫אני מתנצל. כמובן. הוא יגיע מייד.‬
‫זה מקום נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫אבא שלי היה אוכל כאן תמיד.‬
‫הוא מעולם לא לקח אותי הנה, אבל...‬
‫חיילי מארינס. ואפילו סגן אדמירל.‬
‫איחרתם למסיבה, לא?‬
‫תמיד תהיתי‬ ‫מה קרה לזף אדום הרגל הידוע לשמצה.‬
‫המפקד, אתה מכיר אותו?‬ ‫-רק את המוניטין שלו.‬
‫קפטן פיראטי קוק.‬
‫טוב, כל זה שייך לעבר הרחוק.‬
‫פרשתי. כיום אני שף.‬
‫ואני מפקד רק על המסעדה הזו.‬
‫לא באנו בגללך, אדום הרגל.‬
‫אנו זקוקים למידע‬ ‫אודות פיראט צעיר שביקר כאן לאחרונה.‬
‫שמו לופי.‬
‫אני לא יכול לעזור לך.‬ ‫-לא יכול או לא רוצה?‬
‫אני כבר בקושי זוכר את הלקוחות הקבועים שלי.‬
‫אתה תזכור אותו. כובע קש.‬
‫תמיד מקשקש.‬
‫לא, אני לא זוכר דבר.‬
‫אבל מה דעתכם על ארוחה על חשבון הבית?‬
‫יש לי תריסר סטייקים ומקרר מקולקל.‬
‫יהיה חבל לזרוק את כל הבשר המשויש הזה.‬
‫לא באנו לאכול. באנו...‬
‫הסטייק הזה...‬
‫נאה למחצה?‬
‫נאה יותר ממחצה.‬
‫לא ראיתי את זה קודם.‬
‫מי היה יכול לעשות את זה?‬
‫אולי כדאי שאחזור. אוודא שמרי מאובטחת.‬
‫ארלונג עשה את זה.‬
‫היי, כובעי חרא!‬
‫כולנו נסכים שארלונג הוא דג רע.‬ ‫אולי נפסיק להתעכב כדי שאקבל את הגוף שלי?‬
‫שתוק שם!‬ ‫-ואם לא? אתה תכין לי סופלה?‬
‫אולי אתה תיקח אותו קצת?‬ ‫-הבחור החדש מחזיק את הליצן.‬
‫חברים! בבקשה!‬
‫בבקשה, חברים.‬
‫אין לנו זמן רב ושוב חסר לנו כסף החודש.‬
‫זה יספיק?‬
‫יש לנו זמן לגייס עוד כסף?‬ ‫-לא.‬
‫אין לכם.‬
‫זו נאמי.‬ ‫-זו נאמי!‬
‫איזו חוצפה יש לך להראות את הפרצוף שלך פה.‬
‫יש לך משהו בשבילי?‬
‫- אטלס היסטורי של הים המזרחי -‬
‫סליחה שלקחתי את ספר המפות.‬
‫ואת מבטיחה שלא לגנוב שוב?‬ ‫-אני מבטיחה.‬
‫את מצליבה אצבעות מאחורי הגב?‬ ‫-אולי.‬
‫את לא ילדה רעה, נאמי.‬
‫פשוט עשית משהו רע.‬
‫בפעם הבאה, דברי איתי קודם.‬
‫אולי תוכלי לבצע מטלות בעיר.‬
‫תודה, מר גנזו.‬
‫עשית את הדבר הנכון, נאמי.‬ ‫-כולם, הצילו!‬
‫פיראטים! הם תוקפים את הכפר!‬
‫הצילו! תראו, פיראטים! פיראטים!‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫אזרחי כפר קוקו!‬
‫העיירה הזו שייכת לי!‬
‫רוצי!‬
‫זה לא מספיק.‬
‫נאמי, בבקשה.‬
‫זה כל מה שיש לנו.‬
‫ארלונג שתה את הדם שלנו.‬ ‫-אז תמצא עוד דם.‬
‫לופי?‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-אני יכול לשאול אותך את זה.‬
‫אני במקום אליו אני שייכת.‬ ‫-אני לא מאמין לזה.‬
‫זו לא את.‬ ‫-לא. זו לא מי שרצית שאהיה.‬
‫נאמי...‬
‫אם את זקוקה לעזרתנו...‬
‫לא, אני לא זקוקה לאיש מכם.‬
‫ארלונג רצה את המפה‬ ‫ואני הוניתי אותך כדי שתשיג לי אותה.‬
‫ואתה האמנת לי.‬
‫אף פעם לא הייתי חלק מהצוות הטיפשי שלך.‬
‫את לא מתכוונת לזה.‬
‫קח את שאר הליצנים ותפליג מכאן.‬
‫אני לא רוצה לראות אותך לעולם.‬
‫טוב, זה לא היה יכול להיות יותר גרוע.‬
‫אז... נחזור לספינה‬ ‫לפני שאנשי הדג ימצאו אותנו?‬
‫נפליג מכאן לכל הרוחות? בסדר.‬ ‫-לא, משהו אחר קורה כאן.‬
‫ברור שהיא רוצה שנעזוב.‬ ‫-אתה לא יודע שנשים לא אומרות דברים בבירור.‬
‫למה לטבח יש זכות דיבור?‬ ‫-לא הבנתם? היא אחת מהם.‬
‫היא מהרעים. הכפריים מפחדים ממנה.‬
‫לא כולם.‬
‫היי!‬
‫אתה עם הצלקת!‬
‫מי הייתה האישה הזו?‬
‫אתה יודע... זו עם השיער המגניב?‬
‫מי רוצה לדעת?‬
‫אני מונקי די לופי.‬
‫אני פיראט...‬ ‫-צייד.‬
‫צייד פיראטים.‬
‫באנו לקחת את הפרס על ראשו של ארלונג.‬ ‫-אתם?‬
‫ראיתי גברים הגדולים מכם פי שניים‬
‫שנכנסו לארלונג פארק‬ ‫עם צוותים כפולים משלכם.‬
‫איש מהם לא חזר מעולם.‬ ‫-אנחנו רק רוצים לדבר איתה.‬
‫סמכו עליי, אתם לא.‬ ‫אבל אם זה יוציא אתכם מהעיר שלי...‬
‫נסו את הבית במורד הכביש,‬ ‫בקצה מטע הקלמנטינות.‬
‫לדעתי, הגוף שלי מתאים לשיט בספינה‬ ‫ולא להליכה ארוכה.‬
‫עוד מישהו כאן מתגעגע לים?‬
‫לא? טוב.‬
‫אוכל להביא את הספינה‬ ‫אם לא נרצה ללכת את כל הדרך חזרה.‬
‫הסתובבו ולכו. עכשיו.‬ ‫-זה מה שאני אמרתי.‬
‫היי, ראיתי אותך קודם.‬
‫אני חושב שיש לנו משהו במשותף.‬
‫יש לי רובה ואתה עומד מולו.‬
‫מה כבר יכול להיות לנו במשותף?‬ ‫-נתחיל בנאמי.‬
‫נראה שאת מכירה אותה היטב.‬ ‫-היא גנבת חסרת מצפון.‬
‫וכשכל השלל נגמר, היא נעלמת מבלי לחזור.‬
‫עכשיו הסתלקו מהשטח שלי.‬ ‫-נאמי שייכת לצוות שלנו.‬
‫היא חברה שלנו.‬
‫לאחותי אין חברים.‬
‫לטובתכם, כדאי שתבינו את זה בהקדם.‬ ‫-אחיות. זה הגיוני.‬
‫שתיכן יפהפיות.‬
‫תפסיק עם זה.‬
‫אני רואה שהיא ממש דפקה אתכם.‬
‫אתם לא מיוחדים, ולא אוכל לעזור לכם.‬
‫מה דעתך על ארוחה?‬
‫מה?‬ ‫-סוג של סחר חליפין.‬
‫תמורת זמנך היקר ותמורת מידע.‬
‫אתה מבשל?‬ ‫-הוא מלצר.‬
‫הוא הטבח הטוב בים המזרחי.‬ ‫לא טעמת משהו טוב יותר. מילה של אוסופ!‬
‫אין כאן הרבה דברים שאפשר לבשל איתם.‬ ‫-תופתעי מה אוכל לעשות עם מעט רכיבים.‬
‫אז מה דעתך?‬
‫נאכל ארוחת ערב, נדבר קצת...‬
‫בסדר.‬
‫אבל כדאי מאוד שיהיה קינוח.‬
‫זה כלום. לו ראיתם אותו במסעדת קארי...‬
‫זה עדיף על מנות קרב של המארינס?‬
‫לא ידעתי שזכית לסעוד בספינת מארינס.‬
‫רק בכלא הספינה.‬
‫איפה הוא, זף?‬
‫אני יודע שלופי היה כאן.‬
‫זה יין נדיר ממיקו.‬
‫שמרתי אותו למשהו מיוחד.‬
‫עבר זמן רב מאז שנתקלתי במישהו מהימים ההם.‬
‫למרות שמצאנו את עצמנו משני צדדי התותח.‬
‫סוף סוף התייצבת לצד החוק.‬
‫אין לזה קשר לחוק. זה היה הזמן לעצור.‬
‫אני בחרתי.‬
‫יש דור חדש, והם תופסים את מקומם.‬
‫זה הזמן שלהם.‬
‫אין סיכוי.‬
‫הם חבורת ילדים פוחזים.‬
‫בגיל המושלם להנאה.‬
‫אם תתעכב יותר מדי,‬
‫הכול יתקלקל.‬
‫או שתוכל פשוט להגיש ויסקי.‬
‫כן! קדימה!‬
‫ארלונג, אנחנו צריכים לדבר על כפר קוקו.‬ ‫-נוכל לדבר מחר. כפר קוקו עדיין יהיה שם.‬
‫אם הם ישלמו את המס במלואו.‬
‫על זה אנחנו צריכים לדבר.‬ ‫על זה, ועל תנאי העסקה שלנו.‬
‫את תמיד כל כך רצינית, נאמי.‬
‫שתי משהו. תירגעי.‬
‫קפטן נזומי. איזו הפתעה נעימה.‬
‫תמיד טוב להשלים פערים, ארלונג.‬
‫למרות ששמעתי חדשות מצערות מגוסה.‬
‫נראה שהם חוו פשיטת פיראטים לאחרונה.‬
‫כמה נורא.‬
‫קיבלנו גם דיווחים נוספים.‬
‫בנוגע לאנשי דג שגרמו לצרות באיי קונומי.‬
‫יש לי דאגות נוספות.‬
‫כמה?‬
‫בערך כפליים מזה.‬ ‫-זה כפול מהסיכום הרגיל בינינו.‬
‫הזמנים משתנים.‬
‫אנו מתקשים יותר להסתיר את מעורבותך.‬
‫נאמי.‬
‫זו מסיבה.‬
‫נעלה למעלה ונדבר על עסקינו.‬
‫נאמי, בואי איתנו.‬
‫ארוחת הערב מוכנה.‬
‫אמרתי לך.‬
‫אתה יודע, זה הדבר הכי טוב שאכלתי בחיי.‬
‫יש עוד הרבה מאיפה שזה בא, אבל...‬
‫ראשית, אנחנו מוכרחים לדעת על נאמי.‬
‫האמת היא...‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-בואו פנימה. תסגרו את הדלת.‬
‫אימא!‬
‫קדימה, תיכנסו.‬
‫אימא, בבקשה.‬ ‫-אל תזוזו.‬
‫לא משנה מה תשמעו, אל תצאו החוצה.‬ ‫-אימא!‬
‫מי שם?‬
‫ככה מתייחסים לאורח?‬
‫המס הוא מאה אלף ברי למבוגר.‬
‫לכי להביא את זה.‬
‫קחו את זה. זה כל מה שיש לי.‬
‫טוב.‬
‫שלוש צלחות על השולחן. כמה אנשים גרים כאן?‬
‫רק אישה אחת.‬
‫אין תיעוד בנוגע למשפחה.‬
‫כמה אנשים גרים כאן?‬
‫כמה?‬
‫יש לי שתי בנות.‬ ‫-תצטרכי לשלם עבורן.‬
‫חמישים אלף ברי לכל בת.‬ ‫-נתתי לך את כל מה שיש לי.‬
‫לצערך, זה לא מספיק.‬
‫אל תפגע בה!‬
‫אימא!‬
‫זה איחוד משפחתי.‬
‫בני האדם הקטנים. כמה יקרים הם.‬
‫יקרים.‬
‫הכסף.‬
‫האם תיקח אותו כמס עבור בנותיי?‬ ‫-לא, אימא, אל תעשי את זה!‬
‫את מבינה מה את אומרת?‬
‫כן.‬ ‫-לא, אימא!‬
‫למה לא שיקרת? לא היית צריכה לספר לו עלינו.‬
‫בגלל שאתן הבנות שלי.‬
‫ולעולם לא אכחיש את זה.‬
‫מגיע לכן לחיות חיים מלאים ומאושרים.‬
‫אני מצטערת שלא יכולתי לעשות יותר עבורכן.‬
‫הייתי קונה לכן דברים יפים‬ ‫ומבשלת לכן ארוחות נחמדות.‬
‫אני מצטערת שלא הייתי אימא טובה במיוחד.‬ ‫-לא. לא, אל תגידי את זה.‬
‫אימא, לא.‬
‫אימא, לא!‬
‫נאמי, נוג'יקו.‬
‫אני אוהבת אתכן, בנות.‬
‫רגע, נאמי עובדת בשביל הפיראט‬ ‫שהרג את אימא שלכן?‬
‫היא הייתה רק ילדה.‬
‫היא כבר לא ילדה.‬
‫היא בחרה.‬
‫נמאס לי לשמוע על נאמי מאנשים אחרים.‬
‫היא אמרה לך ללכת, לופי.‬
‫גם אתה אמרת לי את זה.‬
‫איך אתה יודע שהיא לא חלק מהצוות של ארלונג?‬
‫כמו שידעתי שלא תהרוג אותי‬ ‫כששחררתי אותך מהצלב ההוא.‬
‫כמו שידעתי בקשר לאוסופ,‬
‫ובקשר לסנג'י.‬
‫כן, אני לא בטוח בקשר למלצר הזה.‬
‫אני יודע שנאמי טובה.‬
‫גם היא צריכה לדעת את זה.‬
‫ספר לי, קפטן,‬ ‫מה יהיה מחיר ראוי לשתיקתך?‬
‫עשרת אלפים ברי?‬
‫עשרים אלף?‬
‫חשבתי שעשינו עסקה הוגנת.‬
‫לא קל למנוע את סיורי המארינס באזור.‬
‫ובשל פעילותך המוגברת...‬
‫יהיה חבל אם מפקדת המארינס תלמד על מעשיך.‬
‫כנראה שזה מחיר העסקים.‬
‫אתה חכם יותר ממה שאנשים חושבים עליך.‬
‫בגלל שאני איש דג?‬
‫אני לא...‬
‫אתה מופתע מכך שאני חכם? שאפתן?‬
‫אתה מופתע שאוכל לעשות יותר‬ ‫מאשר עבודת כפיים למען בני אדם?‬
‫כלל לא.‬ ‫אישית, מעולם לא סלדתי מבני מינך.‬
‫ועדיין, מנהיגי הארגון אותו אתה גאה לייצג‬
‫ראו לנכון לזלזל‬
‫ולשעבד את עמי.‬
‫העבדות בוטלה.‬ ‫-אבל הדעות הקדומות שלכם נותרו.‬
‫לאנשי דג יש זכויות שוות לבני אדם.‬
‫באמת?‬
‫הממשלה העולמית השקיעה מאמצים רבים‬
‫כדי לחזק את הקשרים בינינו.‬
‫כדי לשמור על השלום.‬ ‫אחד מאדוני הים הוא איש דג.‬
‫ג'ימביי הוא טיפש!‬
‫הוא כלב ממשלתי המשרת בעלים נחותים.‬
‫אני לא אשרת שום אדם.‬
‫אולי נחפזתי מדי.‬
‫אוכל לקבל את תנאי הסיכום הרגיל בינינו.‬
‫כן.‬
‫אתה חכם יותר ממה שאנשים חושבים עליך.‬
‫ומה עם הסיכום בינינו, ארלונג?‬ ‫-מה איתו?‬
‫השגתי את הכסף.‬
‫מאה מיליון ברי?‬
‫נאמי...‬
‫הסתרת ממני משהו?‬
‫גנבתי את הכסף הזה ביושר.‬ ‫אתה תכבד את ההסכם בינינו?‬
‫הביאי לי את הכסף עד הזריחה‬
‫ואראה את העניין כסגור.‬
‫קורובי,‬
‫החזר לכאן את נזומי.‬
‫קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫אולי ישנה דרך‬ ‫שהעכברוש הזה יוכל להרוויח עוד קצת ברי.‬
‫שני מיסטרל שוטרס, אישי הטוב.‬ ‫-מייד.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני מזמין אותך למשקה.‬
‫אין בעד מה.‬ ‫-אנחנו לא יכולים. אנחנו בתפקיד.‬
‫בחייך.‬
‫עדיף ליהנות מהמרדף המיותר הזה.‬
‫אתה לא ממש יודע לשתות, מה?‬
‫אני לא יודע למה גארפ מוטרד מכובע הקש הזה.‬
‫עוד שניים.‬ ‫-אתה ממש מלא הפתעות, מה?‬
‫זה באמת מה שאנחנו אמורים לעשות?‬ ‫-למה אתה מתכוון?‬
‫אולי פיראטי כובע הקש‬ ‫לא רעים כמו שהמארינס טוענים.‬
‫חשבתי שתצטרך לשתות יותר‬ ‫כדי לחשוף את הצד המרדני שלך.‬
‫אני פשוט חושב‬ ‫שאם נמשיך לעשות את אותן הטעויות‬
‫שום דבר לא ישתנה.‬
‫טוב, תתחיל לדבר.‬
‫אתה יודע משהו.‬
‫גארפ הוא סבא של לופי.‬
‫מכל הדברים שחשבתי שתגיד,‬ ‫הדבר הזה לא עלה בכלל על דעתי.‬
‫הייתי צריך לדעת, שניהם כל כך אוהבים בשר.‬
‫אל תספר לאף אחד.‬
‫זה הגיוני.‬
‫איזו סיבה יש לסגן אדמירל‬ ‫לרדוף אחרי ילד גומי שמעמיד פני פיראט?‬
‫הוא לא מעמיד פנים.‬ ‫לא משנה מה תגיד על לופי, הוא אמיתי.‬
‫זה לא משנה. לא למישהו כמו גארפ.‬
‫אם לא תציית לחוקים, אתה תאבד זרוע.‬
‫מה?‬ ‫-נראה שאתה יכול להבין את זה.‬
‫בטח קשה לגדול כשיד הגרזן מורגן הוא אביך...‬ ‫-אני לא דומה לכובע הקש הזה!‬
‫היה כאן בחור עם כובע קש.‬
‫אתה יודע לאן הוא הלך?‬
‫אולי.‬
‫כמה זה שווה לכם?‬
‫אז היצור הסתובב כלפיי,‬
‫וחשף את ניביו.‬
‫חזיר הבר האחרון בג'איה.‬
‫יומיים.‬
‫במשך יומיים נאבקתי בחזיר המטורף הזה,‬
‫עד שניצחתי לבסוף.‬
‫בישלתי אותו באש גלויה,‬
‫ואכלתי אותו עם הידיים.‬
‫רק אש ובשר.‬
‫ומה היה הטעם שלו?‬
‫הבשר הזה,‬
‫הוא היה כל כך רך, הוא כמעט נמס מהעצם.‬
‫זו הייתה הארוחה הטובה בחיי.‬
‫ככל שהציד מתחמק ממך, התפיסה מספקת יותר.‬
‫אתה יודע,‬
‫הסיפורים הטעימים שלך לא משטים בי.‬
‫אני לא צד חזיר בר.‬
‫הדבר האחרון שארצה לעשות הוא...‬
‫להתערב בסכסוך משפחתי.‬
‫הילד הזה מיוחד.‬
‫הוא מזכיר לי פיראט‬ ‫שהכרנו בתקופת הזוהר שלנו.‬
‫אל תגיד את זה.‬ ‫-גם אם לא אגיד, זה עדיין נכון.‬
‫הילד מזכיר לי את גולד רוג'ר.‬
‫תראה מה קרה לו.‬
‫הוא הוצא להורג.‬ ‫הוא שופד על כידון של חייל מארינס.‬
‫הילד שלי לא...‬
‫אני לא רוצה שהילד הזה יסבול מגורל דומה.‬ ‫-הוא סייע לבארטיה כשהותקפנו.‬
‫פרשתי מפעילות, אבל אמשיך לכבד את חוקינו.‬
‫המפקד?‬
‫תודה על הארוחה.‬
‫הורה לנווט לתכנן מסלול באופן מיידי‬
‫אל איי קונומי.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫גארפ.‬
‫אתה צריך לדעת מתי לשחרר אותם.‬
‫השינוי יגיע, אם תרצה או לא תרצה.‬
‫עכשיו תורם.‬
‫עוד נראה.‬
‫טיק טק...‬
‫בום!‬
‫כן, אני אצא לנשום אוויר.‬
‫אתה יכול להיות בשקט?‬
‫בחייך...‬
‫מה כיף בזה?‬
‫אתה באמת חושב שהצעצועים הקטנים שלך‬ ‫יחדרו עור של איש דג?‬
‫אלה פצצות עשן.‬ ‫-עשן?‬
‫נהדר.‬
‫זה גורם לי לחשוב‬ ‫כמה זמן עבר מאז שאכלתי דג מעושן.‬
‫אולי יש לכם שאריות?‬
‫בבקשה?‬
‫לכו לעזאזל!‬
‫ארלונג ינשוך אתכם למוות גם ככה.‬
‫אין לכם סיכוי נגדו ונגד הצבא שלו.‬
‫ואתם, חתיכות זבל מטופשות,‬
‫לא תצליחו לעשות כלום נגד הטיפש ה...‬
‫הבחור החדש משתיק את הליצן.‬
‫- בל-מר -‬
‫איך את מעיזה?‬
‫לא מספיק שאת עובדת עם הרוצח של אימא שלנו,‬
‫עכשיו את גם מחללת את הקבר שלה?‬
‫נוג'יקו. חכי!‬
‫זה לא מה שאת חושבת.‬
‫אין לך מושג מה אני חושבת!‬
‫מה זה?‬
‫זה הכסף שגנבת?‬
‫ואת מחביאה אותו ליד הגופה של אימא שלנו?‬
‫נאמי, איזו מין מפלצת את?‬ ‫-את לא מבינה.‬
‫אז תגרמי לי להבין.‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫ומי את?‬ ‫-שמי נאמי. הרגת את אימא שלי.‬
‫נאמי.‬
‫כן, נכון. חיילת המארינס לשעבר.‬
‫היא הייתה אמיצה. זה ייאמר לזכותה.‬
‫תני לי לנחש. באת לנקום.‬
‫את רוצה להרוג אותי, ילדה?‬
‫לא. אני רוצה להצטרף לצוות שלך.‬
‫זה מצחיק.‬
‫אבל למה שאצרף בת אדם לצוות שלי?‬
‫בגלל שיש לי משהו שאתה רוצה.‬
‫את ציירת את זה?‬
‫זה טוב.‬
‫טוב מאוד.‬
‫לא ראיתי אדם או איש דג‬ ‫שסרטט מפה טובה מזו בים המזרחי.‬
‫אז תן לי להצטרף לצוות שלך ואעזור לך.‬
‫את תעזרי לי?‬
‫הרגתי את אימא שלך,‬
‫ועכשיו את רוצה לעבוד בשבילי?‬
‫למה שתעשי דבר כזה?‬
‫בגלל שיש לך משהו שאני רוצה.‬
‫אמרתי לארלונג שאעבוד בשבילו בתנאי אחד.‬
‫אם הוא ייתן לי לקנות ממנו את כפר קוקו.‬
‫והוא הסכים.‬
‫תמורת מאה מיליון ברי.‬
‫מאה מיליון?‬
‫תצטרכי לחסוך כל חייך.‬ ‫-יש לי את הכסף.‬
‫את כל הסכום.‬
‫ועכשיו אוכל לקנות את חירות הכפר ותושביו.‬
‫אז...‬
‫כל הזמן הזה,‬
‫ניסית לעזור.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫נאמי, אני אחותך.‬
‫למה...‬ ‫-לא יכולתי לאבד גם אותך.‬
‫לא יכולתי לאבד עוד מישהו.‬
‫אז שמרת את הסוד הזה במשך כל השנים האלה.‬
‫ונתת לי לשנוא אותך.‬
‫שנאתי אותך.‬
‫כמה חבל להפריע לרגע המרגש הזה.‬
‫שמעתי שפיראטים הסתירו את שללם באזור.‬
‫אתן לא יודעות במה מדובר, נכון?‬
‫אין ספק שזה גנוב.‬
‫בשם המארינס והממשלה העולמית,‬
‫עליי להחרים הכול.‬
‫לא, אתה לא יכול לעשות את זה, זה שלי!‬ ‫-מאה מיליון ברי?‬
‫איך הצלחת להשיג כל כך הרבה כסף?‬
‫איך ידעת שמדובר במאה...‬
‫ארלונג גרם לך לעשות את זה?‬
‫אני לא יודע למה את מתכוונת.‬
‫לא!‬ ‫-זהירות.‬
‫או שנעצור גם אותך.‬
‫לא!‬
‫אסור לך לעשות את זה.‬
‫אסור לך לעשות את זה!‬
‫לא!‬
‫נאמי, חכי.‬
‫נאמי, די! חכי.‬
‫נאמי...‬ ‫-עזבי אותי! אסור להם לעשות את זה!‬
‫לא תוכלי למנוע את זה!‬ ‫-ארלונג יהרוג את כל הכפר!‬
‫נאמי, חכי!‬
‫אחיי!‬
‫כולנו יודעים מה האמת בעולם הזה.‬
‫אנשי הדג הם אלה שצריכים לשלוט בים.‬
‫גם בני האדם יודעים זאת.‬
‫הם חוששים מכוחנו, ולכן הם כובלים אותנו.‬
‫הם מתעבים את נוכחותנו‬ ‫ולכן הם גירשו אותנו מעריהם.‬
‫אבל אנחנו השתחררנו מכבלינו.‬
‫בנינו ערים משלנו.‬
‫ועכשיו הגיע הזמן‬ ‫להחזיר לעולם את הסדר הטבעי.‬
‫כן!‬
‫בבקשה!‬
‫במשך מאות שנים, בני האדם ניצלו אותנו.‬
‫הם השפילו אותנו.‬
‫ואלה שהתיימרו להנהיג אותנו, אפשרו זאת.‬
‫דגלי השלום והאחווה בהם הם גאים לנפנף‬
‫הם דגלים לבנים לאות כניעה.‬
‫אני לא יודע מה איתכם, אבל אני לא נכנע.‬
‫הרגו את כולם!‬ ‫-כן!‬
‫אנחנו התגלמות עליונותם של אנשי הדג!‬
‫וכשהמפה לקו הגדול ברשותנו,‬ ‫נתבע את זכותנו הטבעית.‬
‫זעמנו הצודק ישרוף את כפר קוקו‬
‫ויגיע לקצוות הים המזרחי,‬
‫בזמן שנגיע אל הקו הגדול וגם מעבר לו,‬
‫ונלמד כל אדם מהו מקומו הטבעי.‬
‫תחתינו.‬
‫כן!‬
‫תחתינו!‬
‫כן!‬
‫תחתינו! כן!‬
‫ארלונג.‬
‫ארלונג!‬
‫אמרתי לך ללכת לעזאזל.‬
‫זה נכון.‬
‫אז לך.‬
‫אין לך מושג מה קורה כאן.‬
‫זה נכון.‬
‫לופי.‬
‫עזור לי.‬
‫ברור שאעזור לך.‬
‫ברור שאעזור לך!‬
‫קדימה.‬
‫כן!‬
‫מה זה?‬
‫הם תוקפים את הכפר.‬