Říkal jsi pět stupňů na pravobok.
Jo, na druhý pravobok, ty experte.
- Já myslel, že klauni mají být vtipní. - Cože? Řekni mi to do očí.
Nazdárek, chlapáku!
Vím, že nám máš pomoct najít Arlonga,
ale jestli něco plánuješ...
Tak co? Pokrvácíš mě?
Co je? Vadí ti, že jsem zmínil krev? Klidně si mě pokrvácej! Ale máme dohodu.
Vy chcete mapu a já zase svý tělo.
Jak víme, že to není past?
Zoro! Kamaráde!
Mám snad pirátskou čest.
No tak. Můžu vám zazpívat nějakou odrhovačku.
Žila byla holka s vlasy dooranžova.
Šlohla mi mapu a vzala roha.
Mazaná holka, podvedla všecky.
Měla ale výstavní...
Au! Bože, můj nos!
Trvá to vždycky tak dlouho?
Jsou to teprve dvě minuty. Trpělivost.
Někdy zaberou hned, jak nahodíš udici.
Jindy to trvá hodiny.
A občas zase nechytíš vůbec nic.
Ty ale nemluvíš o rybaření, že ne?
Doufám, že je Nami v pořádku.
Krásná, talentovaná žena
se s pirátem jako Arlong nespojí jen tak pro nic za nic.
- Musíme ji zachránit. - Její tetování říká něco jiného.
Tetování není všechno. Každá žena je plná záhad.
- Sama se rozhodla. - Nevíš proč.
Ty se soustřeď na vaření večeře. Vůbec Nami neznáš.
- Ty očividně taky ne. - Určitě má svoje důvody.
Ať už se rozhodne jakkoliv...
chci, aby mi to řekla do očí.
Země na obzoru!
CONOMSKÉ OSTROVY
- Já tě chytím! - Nechytíš!
- Jsem rychlejší. - Nejsi.
Mám.
Jsi na řadě, Nami.
Nami.
Sázíš.
Pět set.
Já čekám.
Přemýšlím.
Copak? Umíš počítat jenom do pěti?
Sázím všechno.
Já taky.
Postupka.
Do desítky.
Full house.
Jsi lhářka
a podvodnice.
Dobře víš, že naše posádka o penězích nelže.
Tak jo, hra skončila. Nami, Arlong si chce promluvit.
Promiňte, hoši.
Pak vás přijdu obrat o zbytek beri.
ARLONGŮV PARK
Běžte si umýt ruce, holky.
V pekárně měli zlevněné sušenky ze včerejška, ale chutnají jako čerstvé.
- Co to máš? - Nic.
Kde jsi ji vzala?
Odkud tu knihu máš?
- Ukradla jsem ji v knihkupectví. - Proč?
Protože jsem ji chtěla.
- Takhle to přece nejde. - Já ale neměla žádné peníze.
- Nikomu jsem neublížila! - Ublížila jsi lidem, které jsi okradla.
- A sama sobě. - Oni nevědí, jaké to je.
Nechci jíst každý den mandarinky a nosit oblečení po Nojiko!
Nechci být chudá!
Hlavní je, že máme střechu nad hlavou a jedna druhou.
- Jsme rodina. - Ne! Nejsme skutečná rodina.
Nojiko není moje sestra. A ty nejsi moje máma!
Na kamnech máš jídlo.
Nemám hlad.
Ten den, kdy jsem vás s Nojiko našla,
moji jednotku vyslali proti pirátské posádce v království Oykot.
Já se ale ztratila.
Skončila jsem zraněná a vyhladovělá.
Myslela jsem, že umřu.
Když jsem vás ale uviděla...
věděla jsem, že nesmím.
Abych se o vás mohla postarat.
Jak jsi to věděla?
Prostě jsem to poznala.
Že dělám správnou věc.
Vím, že se taky rozhodneš správně.
Je to tu plný vzpomínek.
Ale ty...
bys na sebe měla být hrdá.
Na co bych měla být hrdá?
Nepodceňuj se, Nami.
Díky tobě víme, kde jsou všechny mariňácký i pirátský základny
odsud až do království Goa.
- Z toho já nic nemám. - Pravda.
Pořád jsi ale vážená členka naší posádky, Nami.
Jo, jsme fakt skvělý tým.
Už jsem se začínal bát, že se nám nevrátíš.
To bych neudělala.
Máme snad dohodu, ne?
Jo. Já svoje slovo držím.
Hodná holka.
Rybáci brzo ovládnou Východní moře.
A pak i Velký pás a všechno ostatní.
To se mariňákům nebude líbit.
Mariňáci se dají uplatit.
A když je přestaneš potřebovat, tak i rozdrtit.
Myslíš, že zabíjení lidí řeší všechno?
Všechno ne.
Když ale zvíře moc zdivočí,
je třeba ho zase zkrotit.
Neboj. Na to, co jsi pro mě udělala, nezapomenu.
Ve svojí říši ti najdu nějaký místečko.
To doufám.
Nami...
Fakt jsi mi chyběla.
Zatím pro tebe ale mám jinou práci.
Jedna vesnice se zpozdila s výpalným.
Která?
Kokosová.
Tam mě nemají zrovna v lásce. Nemůžeš poslat Kuro'obiho nebo Chewa?
Ne.
Tahle prácička si žádá člověka.
Máme zavřeno kvůli rekonstrukci.
Potřebujeme mluvit s majitelem.
Obávám se, že šéfkuchař má právě...
Omlouvám se. Jistě, hned tu bude.
Mají to tu pěkný.
To jo. Táta tu jídával každou chvíli.
Mě s sebou teda nebral, ale...
Mariňáci. A dokonce v čele s viceadmirálem.
Jdete trochu pozdě.
Vždycky jsem si říkal, co se stalo s postrachem moří Zeffem.
- Vy ho znáte, pane? - Jenom z doslechu.
Kapitán Kuchařských pirátů.
To už je dávná minulost.
Teď dělám šéfkuchaře.
Velím jenom svým zaměstnancům tady v restauraci.
Kvůli tobě tu nejsme.
Sháníme informace o mladém pirátovi, který se tu objevil.
Jmenuje se Luffy.
- S tím vám nepomůžu. - Protože nechceš?
Jsem rád, že si pamatuju svoje štamgasty.
Tohohle by sis zapamatoval. Má slamák
a pořád o něčem blábolí.
To mi nic neříká.
Můžu vás na něco pozvat?
Mám tu tucet steaků a rozbil se mi mrazák.
Byla by škoda, aby se takový hezky prorostlý maso zkazilo.
Nejsme tu kvůli jídlu, ale...
Ten steak...
Středně propečený?
Spíš krvavý.
Něco takového vidím poprvé.
Jak se to mohlo stát?
Možná bych se měl vrátit a pohlídat Merry.
Za tím stojí Arlong.
Hej, Hovňáci! Všichni víme, že je Arlong pěknej mizera.
Radši pohněte a najděte moje tělo!
- Zmlkni. - Nebo co? Upečeš mi suflé?
- Nechceš ho na chvíli vzít ty? - Jen si ho nech, nováčku.
No tak, vážení!
Utište se.
Nezbývá nám moc času a zase nemáme dost beri.
Bude to stačit?
- Stihneme ještě něco sehnat? - Ne.
Nestihnete.
- Nami. - To je Nami.
Jak se tady opovažuješ ukazovat?
Máš pro mě něco?
ATLAS VÝCHODNÍHO MOŘE
Promiňte, že jsem ho ukradla.
- Slibuješ, že už nebudeš krást? - Slibuju.
- Máš za zády zkřížené prsty? - Možná.
Nejsi žádná uličnice, Nami.
Jenom jsi udělala blbost.
Příště radši přijď za mnou.
Třeba ti najdu nějakou brigádu ve městě.
Děkuju, pane Genzó.
- Tak je hodná. - Pomoc!
Zachraň se, kdo můžeš!
- Útočí na nás piráti! - Co se děje?
Jdou sem piráti!
Občané Kokosové vesnice!
Tohle město je teď moje!
Utíkej!
To nestačí.
Prosím, Nami.
Víc prostě nemáme.
- Arlong nás odírá na kost. - Tak najděte víc kostí.
Luffy?
- Co tady děláš? - To bych se měl ptát já tebe.
- Já sem patřím. - Tomu nevěřím.
- Tohle nejsi ty. - Jenom tomu nechceš věřit.
Nami...
Jestli potřebuješ pomoc...
Nepotřebuju nikoho z vás.
Arlong chtěl tu mapu a já tě podvedla, abych se k ní dostala.
A tys na to skočil.
Nikdy jsem nepatřila k tvojí hloupé posádce.
To přece nemyslíš vážně.
Seber si ty klauny a vypadni odsud.
Už tě nikdy nechci vidět.
No, hůř už to dopadnout nemohlo.
Takže zpátky na loď, než nás najdou rybáci?
- Někam pěkně daleko? Tak jo. - Něco tu nehraje.
Dost jasně řekla, ať zmizíme.
- Ženy nikdy neříkají, co si myslí. - Proč posloucháme kuchtíka?
Copak to nechápete? Patří k Arlongovi.
Je to záporačka. Místní z ní mají nahnáno.
Všichni ne.
Hej!
Ty s tou jizvou!
Kdo byla ta holka?
Ta s těma super vlasama?
Kdo se ptá?
Já jsem Monkey D. Luffy.
- Jsem pirát... - Lovec.
Lovec pirátů.
- Jsme tu kvůli odměně na Arlonga. - Vy?
O to se snažili dvakrát větší chlapi s dvakrát větší posádkou.
A žádný se nikdy nevrátil.
- Chceme s ní mluvit. - Věř mi, nechcete.
Pokud pak ale vypadnete,
zkuste ten dům na konci cesty. Ten u mandarinkového sadu.
Asi jsem stavěný spíš na život na lodi než na takové túry.
Jsem jediný, komu chybí moře?
Jo? No dobře.
Můžu s lodí obeplout ostrov, abychom zpátky nemuseli pěšky.
- Otočte se a zmizte. - To navrhuju celou dobu.
Tebe už jsem viděl.
Myslím, že máme něco společného.
Já držím pušku a ty stojíš před hlavní.
- Co bychom mohli mít společného? - Pro začátek Nami.
- Očividně ji dobře znáš. - Je to prachsprostá zlodějka.
Když nemá, co by ukradla, prostě se sbalí a odejde.
- A teď padejte z mého pozemku. - Nami patří k naší posádce.
Je to naše kámoška.
Ségra žádné kámoše nemá.
- Čím dřív vám to dojde, tím líp. - Jste sestry? To dá rozum.
Jedna krásnější než druhá.
- Vzdej to. - Vidím, že si vás už omotala kolem prstu.
Nejste jediní a já vám nemám jak pomoct.
Co kdybych ti uvařil?
Cože?
Jako takový obchod. Za tvůj drahocenný čas a informace.
- Ty vaříš? - Je to číšník.
Nejlepší kuchař v tomhle moři. Lepší jídlo jsi nikdy neměla. Přísahám!
Nemám moc z čeho vařit.
I s několika přísadami zvládnu zázraky.
Co ty na to?
Povečeříme, promluvíme si...
Tak dobře.
Ale koukej připravit i dezert.
Měli byste ho vidět, když dostane kari.
Lepší než mariňácký proviant, co?
Nevěděl jsem, že už jsi jedl na mariňácké lodi.
Jenom v lochu.
Kde je Luffy, Zeffe? Vím, že tu byl.
Tohle je výběrový ročník z Micqueotu.
Mám ho pro zvláštní příležitosti.
Někoho ze starých známých jsem dlouho nepotkal.
I když jsme stáli na opačném konci děla.
A teď se konečně řídíš zákonem.
Zákon s tím nemá nic společného. Prostě nadešel můj čas.
Bylo to moje rozhodnutí.
Přichází nová generace.
Tahle éra patří jim.
To těžko.
Je to banda impulzivních děcek.
Je dokonale uleželý, stačí se jenom napít.
Když si budeš dávat načas,
zkazí se.
Tak místo něj podávej whisky.
Jo! Jen se ukaž!
- Chci si promluvit o Kokosové vesnici. - Probereme to zítra.
Však ona nikam neodejde.
Jestli nám teda zaplatili výpalný.
O tom si právě chci promluvit. A taky o naší dohodě.
Odvaž se trochu, Nami.
Napij se. Vydechni si.
Kapitáne Nezumi. Jaké to příjemné překvapení.
Vždycky si rád popovídám, Arlongu,
ale dostaly se ke mně znepokojivé zprávy z Gosy.
Zdá se, že je nedávno přepadli piráti.
Hrůza.
A další zvěsti mluví
o rybácích, kteří dělají problémy kolem Conomských ostrovů.
Mám ještě pár dalších problémů.
Kolik?
- Zhruba dvojnásob. - To je dvakrát víc než normálně.
Časy se mění.
Je čím dál těžší po tobě zahlazovat stopy.
Nami.
Tady se slaví.
Obchodní záležitosti probereme nahoře.
Pojď s náma, Nami.
Večeře je hotová.
Říkal jsem ti to.
Nic lepšího jsem ještě nejedla.
Můžu toho uvařit víc, ale...
nejdřív nám pověz něco o Nami.
Popravdě...
- Co se děje? - Honem dovnitř. A zavřete.
Mami!
Vlezte tam.
Zůstaňte tady.
- Ať uslyšíte cokoliv, nevylízejte. - Mami!
Kdo je tam?
Takhle se chová k hostům?
Chceme 100 000 beri za dospělýho.
Tak pohni zadkem.
Tady. Víc nemám.
V pohodě.
Vidím tři talíře. Kolik jich tu bydlí?
Jenom ona.
Nemá žádnou rodinu.
Kolik vás tu bydlí?
Tak kolik?
- Mám dvě dcery. - Budeš za ně muset zaplatit.
- Padesát táců za každou. - Dala jsem vám, co mám.
Smůla, to nestačí.
Neubližujte jí!
Mami!
Heleme se, rodinná slezina.
Roztomilí malí človíčkové.
Tak roztomilí.
Vezmete si ty peníze jako daň za moje dcery?
Ne, mami! To nesmíš!
Chápeš, co mi tu nabízíš?
- Chápu. - Ne, mami!
Proč jsi mu prostě nelhala? Nemusela jsi mu o nás říkat.
Protože jste moje dcery.
Nikdy bych vás nezapřela.
Zasloužíte si prožít dlouhý a šťastný život.
Promiňte, že jsem pro vás nemohla udělat víc.
Koupit vám pěkné věci nebo uvařit něco dobrého.
Promiňte, že jsem nebyla dobrá máma.
Ne. Ne, to neříkej.
Mami, ne!
Ne, mami!
Nami, Nojiko...
mám vás moc ráda.
Počkej. Nami pracuje pro piráta, co zabil vaši mámu?
Byla jenom dítě.
Teď už není.
Rozhodla se sama.
Už mě nebaví poslouchat o ní od cizích lidí.
Řekla ti, ať vypadneš, Luffy.
To ty taky.
Jak víš, že nepatří k Arlongovi?
Stejně jako jsem věděl, že mě nezabiješ, když ti pomůžu z kříže.
To samé platí o Usoppovi
a Sanjim.
Ten číšník mě pořád nepřesvědčil.
Prostě vím, že Nami není zlá.
Teď to jenom vysvětlit jí.
Pověz, kapitáne. Jaká je férová cena za tvoji mlčenlivost?
Deset tisíc beri?
Dvacet tisíc?
Měli jsme dohodu.
Držet mariňáky dál odsud není snadné.
A s tím, co poslední dobou vyvádíte,
by byla škoda, kdyby se o tom dozvěděli na velitelství.
No dobře, co se dá dělat.
Jsi o dost chytřejší, než se říká.
Protože jsem rybák?
To jsem neře...
Překvapuje tě, že jsem inteligentní
a že mám ambice?
Že mám na víc než jenom dělat poskoka lidem?
Vůbec ne. Já osobně proti vašemu druhu nikdy nic neměl.
A přesto se vůdci organizace, kterou tak hrdě zastupuješ,
rozhodli můj lid znevážit
a zotročit.
- Otroctví bylo zrušeno. - Ale předsudky zůstaly.
Máte stejná práva jako lidé.
Fakt?
Světová vláda dělá všechno proto,
aby zlepšila vztahy mezi našimi druhy.
Pro udržení míru dokonce jednoho z vás jmenovala Pánem moří.
Džinbei je blbec!
Skáče, jak tahle směšná vláda píská.
To já nesloužím nikomu.
Možná jsem se trochu unáhlil.
Přistoupím na naši obvyklou dohodu.
No jo.
Jsi chytřejší, než se říká.
- A co naše dohoda? - Co s ní?
Mám ty peníze.
Sto milionů beri?
Nami...
ty mi něco tajíš?
Poctivě jsem je ukradla. Dodržíš naši dohodu?
Přines mi je do východu slunce
a já to budu považovat za uzavřený.
Kuro'obi,
přiveď Nezumiho zpátky.
- Běž. - Rozkaz.
Ta krysa by si nakonec přece jenom mohla něco přivydělat.
Dva Mistralové frťany, prosím.
- Co to děláš? - Kupuju ti panáka.
- Není zač. - To nejde, jsme ve službě.
No tak.
Zkusíme si tu honbu za přeludem trochu užít.
Tebe na pití moc neužije, co?
Pořád nevím, proč je Garp tím Slamákem tak posedlý.
- Ještě dva. - No vidíš, že to jde.
- Tohle je vážně naše práce? - Co?
Možná, že ti Slamáci nejsou takoví padouši.
Čekal jsem, že na bouření jich budeš potřebovat víc.
Jenom si říkám, že když budeme opakovat ty samé chyby,
nikdy se nic nezmění.
Tak jo, ven s tím.
Něco víš.
Garp je Luffyho děda.
Čekal jsem spoustu věcí, ale tohle teda ne.
Mělo mi to dojít. Oba zbožňujou maso.
Nesmíš to nikomu říct.
Dává to smysl.
Proč by jinak viceadmirál pronásledoval gumové děcko, co si hraje na piráta?
Říkej si o něm, co chceš, ale je to opravdový pirát.
Na tom zrovna Garpovi vůbec nesejde.
Jakmile porušíš rozkazy, schytáš to.
- Co je? - Jste si celkem podobní.
- Muselo být těžké vyrůstat s tátou... - Já nejsem jako ten Slamák.
Někdo se slamákem se tu objevil nedávno.
Víte, kam měl namířeno?
Možná.
Co za to?
Pak se ta potvora otočila ke mně
a ukázala mi kly.
Byl to poslední kanec na ostrově Jaya.
Dva dny.
Dva dny jsem s ním zápasil,
než jsem ho konečně udolal.
Upekl jsem si ho na otevřeném ohni...
a snědl ho holýma rukama.
Jenom oheň a maso.
Jak chutnal?
Měl...
tak křehké maso, že skoro odpadalo od kosti.
Lepší jsem nikdy neměl.
Čím dýl ti něco uniká, tím víc si to pak vychutnáš.
Poslyš...
Ty tvoje historky o jídle mě neobalamutí.
Nelovím kance.
Vážně se vám...
nechci míchat do rodinných sporů.
Ten kluk je výjimečný.
Připomíná mi piráta, kterého jsme kdysi znávali.
Neříkej to.
Sám víš, že mám pravdu.
Připomíná mi Gold Rogera.
A jak ten dopadl?
Popravili ho. Prošpikovali ho mariňáci.
Nechci, aby můj...
Nechci, aby skončil stejně.
Pomohl nám, když nás napadli.
Jsem v důchodu, ale pořád mám pirátskou čest.
Pane?
Děkuju za jídlo.
Ať navigátor okamžitě nastaví kurz
na Conomské ostrovy.
- Rozkaz. - Garpe.
Měl by sis konečně dát pokoj.
Změna přijde, ať už chceš, nebo ne.
Nadešel jejich čas.
To se ještě uvidí.
Tik ťak, tik ťak...
Bum!
Potřebuju na vzduch.
Nemůžeš být zticha?
Ale no tak. To by nebyla sranda.
Vážně si myslíš, že tyhle hračky proniknou rybáckou kůží?
- Jsou to dýmovnice. - Dýmovnice?
To je bomba.
Uzenou rybu jsem neměl už strašně dlouho.
Neměli byste kousek navíc?
Prosím.
Táhněte do hajzlu!
Arlong vás stejně rozcupuje na kousíčky!
Proti němu a jeho armádě nemáte šanci.
Vy hloupí ubožáci
to můžete rovnou zaba...
Dali mi tě na starosti.
BELLE-MÈRE
Jak se opovažuješ?
To ti nestačí, že pracuješ pro vraha naší mámy?
Teď ještě musíš znesvětit její hrob?
Nojiko. Počkej!
Není to tak, jak si myslíš.
Vůbec nevíš, co já si myslím.
Co to je?
To jsou peníze, co jsi ukradla?
Schováváš je u těla naší mámy?
- Co jsi to za zrůdu? - Ty to nechápeš.
Tak mi to vysvětli.
Chci s vámi mluvit.
- Co jsi zač? - Nami. Zabil jste mi mámu.
Nami.
No jasně. Tu bývalou mariňačku.
Měla pěkný koule. Klobouk dolů.
Nech mě hádat. Přišla ses mi pomstít.
Chceš mě zabít, holčičko?
Ne. Chci se přidat k vaší posádce.
Ten se ti povedl.
Proč bych měl do posádky nabírat člověka?
Mám něco, co chcete.
Tu jsi kreslila ty?
Vypadá dobře.
Fakt dobře.
Lepší mapu jsem ve Východním moři ještě neviděl.
Dovolte mi se k vám přidat. Pomůžu vám.
Pomůžeš?
Zabil jsem ti mámu
a ty pro mě chceš pracovat?
Ty?
Proč bys to dělala?
Protože máte něco, co chci.
Řekla jsem mu, že se k němu přidám, když mi dovolí vykoupit Kokosovou vesnici.
A on souhlasil.
Za sto milionů beri.
Za sto milionů?
- To by trvalo celý život. - Já je sehnala.
Do poslední mince.
Konečně můžu celé vesnici koupit svobodu.
Takže...
ses nám celou dobu...
snažila pomoct.
Proč jsi mi o tom neřekla?
- Jsem tvoje sestra, Nami. Proč... - Nechtěla jsem ztratit i tebe.
Nebo kohokoliv jiného.
Takže jsi to celé ty roky tajila.
A já tě za to nenáviděla.
Nenáviděla jsem tě.
Nerad vám kazím tuhle dojemnou chvilku,
ale slyšel jsem, že si tu piráti schovávají kořist.
Nevíte o tom náhodou něco?
Tohle je zcela jasně kradené.
Jménem mariňáků a světové vlády
to budu muset zabavit.
- To nesmíte, je to moje! - Sto milionů beri?
Kde bys vzala tolik peněz?
Jak víte, kolik to je?
Poslal vás Arlong, že jo?
Nevím, o čem mluvíš.
- Ne! - Dávej si pozor, nebo tě zatkneme.
Ne!
To nesmíte.
To nesmíte!
Ne!
Nami, počkej.
Stůj, Nami! Počkej.
- Nami. - Pusť mě! Tohle jim neprojde!
- Nic s tím nezmůžeš! - Arlong vyvraždí celou vesnici!
Nami, počkej!
Bratři!
Všichni víme, jak to na tomhle světě chodí.
Rybáci jsou právoplatní vládci moří.
A lidi to dobře věděj.
Naše síla je děsí, tak nás spoutali řetězama.
Nemůžou nás vystát, takže nám zakázali vstup do měst.
My ty řetězy ale zpřetrhali.
Postavili si vlastní města.
A teď nastal čas
obnovit přirozenej řád tohohle světa.
Jo!
Ne.
Prosím!
Po staletí si z nás lidi dělali poskoky.
Drželi nás zkrátka.
A naši takzvaní vůdci to dovolili.
Jednota a mír, kterýma se tak rádi ohánějí,
jsou ve skutečnosti kapitulace a dobrovolná porážka.
Nevím, jak vy, ale já se vzdávat nehodlám!
- Povraždíme je! - Povraždíme je!
Jo!
Jsme ztělesněním rybácký nadřazenosti!
A s mapou Velkýho pásu znovu získáme, co nám náleží.
Náš spravedlivej hněv
pocítí od Kokosový vesnice až na konec Východního moře.
A až se dostaneme do Velkýho pásu,
všem lidem do jednoho ukážeme, kam patří.
- Pod naši nadvládu! - Jo!
Pod naši nadvládu!
Jo!
Pod naši nadvládu! Jo!
Arlongu...
Arlongu.
Arlongu!
Říkala jsem ti, ať odsud vypadneš.
No jo.
Tak koukej zmizet.
Nemáš tušení, co se tu děje.
To nemám.
Luffy.
Pomůžeš mi?
No jasně.
No jasně!
Jdeme!
Tak jo.
Co to je?
Napadli vesnici.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová