Però has dit cinc graus a babord.
Sí, l'altre babord, capità fantàstic de merda.
- Els pallassos solen ser graciosos. - Què? Digue-m'ho a la cara!
Bon dia, campió.
El tracte és que ens ajudis a trobar l'Arlong,
però si ens enganyes...
Què faràs? Regar-me amb sang?
Espera! Què?
És per això de la sang? Ho pots fer! És un tracte.
Voleu recuperar el mapa, i jo, el cos.
Com sabem que no és una trampa?
Zoro, company!
Honor entre pirates, oi?
I si et canto una rima marinera per divertir-nos?
Una vegada hi havia una noia de cabells de panotxa.
El mapa em va robar i em va abandonar.
Era ruïnosa i amb un cervell astut, però no negaré que tenia un bon...
En tot el nas!
Sempre es tarda tant?
Acabem de començar, paciència.
Alguns dies piquen de seguida que soltes el fil,
i d'altres poden passar hores.
Hi ha dies que no pesques res.
Però no parlem de pescar, oi?
Vull saber si la Nami està bé.
Una dona preciosa i amb talent no tria aliar-se amb un pirata com l'Arlong.
- L'hem de rescatar. - El seu tatuatge no diu això.
Els tatuatges no conten tota la història. Les dones són un misteri.
- La Nami va triar. - No saps per què.
Dedica't a recitar el menú del dia. Tu no la coneixes.
- Diria que tu tampoc. - La Nami tindria les seves raons.
Triï el que triï...
vull que m'ho digui ella.
Terra a la vista!
ILLES CONOMI
- T'atraparé. - No podràs!
- Soc més ràpida. - Mentida.
Snap.
Nami, et toca.
Nami.
Et toca.
Cinc-cents.
És per a avui.
Estic pensant.
Què passa? No saps comptar més de cinc?
Vaig amb tot.
Jo també.
Escala
de deu.
Full de reines.
Ets mentidera
i tramposa.
No mentim sobre diners en aquesta tripulació.
El joc s'ha acabat. Nami, l'Arlong vol parlar.
Ho sento, nois...
continuaré pelant-vos després.
Renteu-vos abans de sopar.
Tenien panets d'ahir al forn: a meitat de preu, però igual de bons.
- Què és això? - No res.
D'on ho has tret?
D'on has tret el llibre?
L'he agafat de la llibreria.
I per què ho has fet?
Perquè el volia.
- Això no em val. - No tenia diners.
Què? No he fet mal a ningú.
Has fet mal a qui has robat.
- I a tu. - No saben com és això.
Odio menjar mandarines cada dia i portar roba vella de la Nojiko.
Odio ser pobra!
No tenim gaire, però tenim un sostre i amor.
- Això ens fa ser una família. - No som família de debò!
La Nojiko i jo no som germanes i tu no ets la meva mare!
T'he deixat un plat als fogons.
No tinc gana.
El dia que us vaig trobar a tu i a la Nojiko,
la meva unitat tenia ordres d'enfrontar-se a una banda pirata al regne d'Oykot.
Però ens vam separar.
Al final, estava ferida i morta de gana.
Pensava que moriria.
Quan us vaig veure...
sabia que no podia morir.
Us havia de cuidar.
Com ho vas saber?
Ho vaig sentir.
Era el correcte.
I sé que tu faràs el correcte.
Aquesta habitació és plena de records.
Però tu...
hauries d'estar orgullosa.
Per què?
No et valores prou, Nami.
Gràcies a tu, coneixem totes les bases de l'Armada i les fortaleses pirates
des d'aquí fins al regne de Goa.
- Però cap és meva. - Cert.
Però igualment ets un membre valuós de la tripulació.
Sí, formem un gran equip.
Feia tant que havies marxat, que ja pensava que no tornaries.
És clar que he tornat.
Tenim un tracte, no?
Sí, soc un home peix de paraula.
Bona nena.
Aviat, els homes peix governaran l'East Blue.
I després, cap a la Grand Line i a tots els oceans.
No sé si a l'Armada li farà gràcia.
L'Armada es pot comprar.
I quan ja no serveixin, els destruirem.
Matar humans solucionarà els teus problemes?
I ara.
Quan un animal es torna massa salvatge,
se l'ha d'amansir.
No pateixis, no oblidarem la teva contribució.
Tindràs un lloc especial al meu imperi.
Això espero.
Nami.
T'he trobat molt a faltar,
però tinc una altra feina per a tu.
Un poble va tard en el pagament del tribut.
Quin?
El poble de Coco.
No soc benvinguda allà. Per què no envies en Kuroobi o en Chu?
No, aquesta feina requereix un toc humà.
El menjador està tancat per obres.
Hem de parlar amb el propietari.
Ho sento, però el xef està ocupat amb...
Disculpin, és clar, de seguida els atén.
- És un lloc maco. - Sí.
Mon pare menjava aquí sovint.
Mai m'hi va portar, però...
L'Armada, fins i tot un vicealmirall.
Arribeu tard a la festa.
No sabia què li havia passat al famós Zeff Peus rojos.
- Coneix aquest home? - Només la seva reputació.
Capità dels pirates Cook.
Sí, bé, d'això ja fa molt de temps.
Ara soc xef.
L'única cosa que dirigeixo és aquest restaurant.
No venim per tu, Peus rojos.
Busquem informació d'un jove pirata que va ser aquí fa poc.
Es diu Ruffy.
- No et puc ajudar. - No pots o no vols?
Encara sort si recordo els habituals.
D'aquest, te'n recordaràs: barret de palla,
parla pels descosits...
No em sona de res.
I si us convido a menjar?
Tinc una pila de mitjanes i una nevera espatllada.
Seria una llàstima deixar perdre unes peces tan bones.
No hem vingut a menjar. Venim...
Aquestes mitjanes...
Poc fetes?
Molt poc fetes.
No havia vist mai això.
Qui ho pot haver fet?
Potser hauria de tornar i assegurar-me que el Merry està bé.
És cosa de l'Arlong.
Barret de merda, tots estem d'acord que l'Arlong és un mal peix,
però prou de dropejar i recupereu el meu cos.
- Calla. - O què? Em faràs un suflé?
- El portes tu una estona? - El nou carrega el pallasso.
Atenció, si us plau!
Si us plau, escolteu.
No tenim gaire temps i anem curts aquest mes.
És suficient?
- Tenim temps per aconseguir-ne més? - No.
No en teniu.
- Nami. - És la Nami.
Tens molt de valor de venir per aquí.
Tens res per a mi?
ATLES HISTÒRIC DE L'EAST BLUE
Perdó per agafar el llibre.
- Promets que no robaràs més? - Sí.
- Estàs encreuant els dits d'amagat? - Potser.
No ets una mala nena, Nami,
només has fet una cosa dolenta.
A l'altra, parla amb mi primer.
Et podem donar feinetes pel poble.
Gràcies, senyor.
- Has fet el correcte. - Ajuda!
Ajuda!
- Pirates! Ataquen el poble! - Què passa?
Hi ha pirates!
Habitants del poble de Coco!
Aquest poble em pertany!
Corre!
No n'hi ha prou.
Nami, si us plau.
És tot el que tenim.
- L'Arlong ens ha deixat secs. - Doncs busqueu aigua.
Ruffy?
- Què fas aquí? - Et puc preguntar el mateix.
- Aquest és el meu lloc. - No m'ho crec.
- Aquesta no ets tu. - No soc la que vols que sigui.
Nami...
si necessites ajuda...
No, no us necessito a ningú.
L'Arlong volia el mapa i et vaig enganyar perquè me l'aconseguissis
i t'ho vas empassar.
Mai he estat part de la teva estúpida tripulació.
No ho dius de debò.
Marxeu, tu i la teva colla de pallassos.
No us vull tornar a veure.
Ha anat tan malament com podia anar.
Tornem abans que ens trobin els homes peix?
- Fotem el camp d'aquí? D'acord. - Aquí en passa alguna.
Ha deixat clar que no ens vol aquí.
Les dones no diuen el que pensen.
- Per què opina el cuiner? - No ho enteneu? És una d'ells.
És de les dolentes. Els habitants li tenen por.
Tots no.
Ei!
El de la cicatriu!
Qui era la noia?
La dels cabells guais.
Qui ho pregunta?
Soc en Monkey D. Ruffy.
- Soc un pirata... - Els caça.
Un caça-pirates.
- Volem la recompensa de l'Arlong. - Vosaltres?
He vist homes més grans
i amb més personal entrar a Arlong Park.
No n'ha sortit cap.
- Volem parlar amb ella. - Jo no ho faria.
Però si així marxeu del meu poble,
busqueu-la a la casa de la carretera, al final del bosc de tarongers.
Jo soc més de viatjar en vaixell que de fer-ho a peu.
Algú més troba a faltar l'oceà?
No? Molt bé.
Podria portar fins aquí el vaixell, per no haver de refer tot el camí.
- Feu mitja volta i marxeu. - Fa estona que els ho dic.
A tu, t'he vist abans.
Tenim una cosa en comú.
Jo tinc l'escopeta i tu estàs davant del canó.
- Què tenim en comú? - Comencem per la Nami.
- Diria que la coneixes prou. - Una lladregota sense cor.
Quan t'ho ha tret tot, se'n va i no mira enrere.
- Ara, fora de la meva propietat. - És part de la nostra tripulació.
És amiga nostra.
La meva germana no té amics.
- Com més aviat ho accepteu, millor. - Germanes, té sentit.
Totes dues, precioses.
No comencis.
Us ha ben entabanat.
No sou especials i no us puc ajudar.
I si et cuino?
Què?
Com un intercanvi pel teu temps i per la informació.
- Ets cuiner? - Cambrer.
El millor de l'East Blue.
No menjaràs res de millor, paraula de l'Usopp.
No tinc gaire cosa.
Et sorprendria tot el que es pot fer amb pocs ingredients. I bé?
Mengem una mica i parlem una mica.
Molt bé.
Però que hi hagi postres.
I no l'heu vist al bar de curri.
Millor que les racions de l'Armada?
Has tingut el plaer de menjar en un vaixell de l'Armada?
Només al calabós.
On és, Zeff?
En Ruffy ha estat aquí.
Tenim un Micqueot ranci excepcional.
Era per a una ocasió especial.
Feia molt que no veia algú dels vells temps.
Encara que fóssim en bandes oposades del canó.
Ara ets al costat bo de la llei.
La llei no hi va tenir res a veure: era hora de deixar-ho.
Vaig prendre una decisió.
Arriba amb força una nova generació,
és el seu moment.
I una merda,
són un grapat de nens impulsius.
Envellit perfectament i a punt per gaudir-lo.
Si t'esperes massa...
es fa malbé.
Podries haver servit whisky.
Sí! Vinga!
- Hem de parlar del poble de Coco. - Demà, el poble no es mourà
sempre que paguen tot el seu tribut.
Hem de parlar d'això i dels termes del nostre acord.
Sempre tan seriosa, Nami.
Beu una mica, relaxa't.
Capità Nezumi, quina sorpresa més agradable.
Sempre és un plaer xerrar amb tu,
però he rebut notícies inquietants de Gosa.
Sembla que l'han saquejat els pirates.
És horrible.
Hi ha altres informes
d'homes peix causant problemes a les illes Conomi.
I tinc altres preocupacions.
Quantes?
- El doble d'això. - El doble del nostre tracte?
Els temps canvien
i cada cop costa més cobrir el teu rastre.
Nami.
Això és una festa...
anem a dalt per parlar de negocis.
Nami, vine tu també.
El sopar és a taula.
T'ho he dit.
És el millor que he menjat en tota ma vida.
N'hi ha molt més, però...
primer hem de parlar de la Nami.
La veritat...
- Què passa? - Entreu, tanca la porta.
Mama!
Vinga, cap a dins, entreu.
- Sisplau. - No feu soroll.
- Tant és què escolteu, no sortiu. - Mama!
Qui hi ha?
Així és com tractes un convidat?
El tribut és de 100.000 bellys per adult.
Porta els diners.
Agafeu-ho, no tinc res més.
Bé.
Tres plats a la taula.
- Quantes persones viuen aquí? - Només una.
No hi consta cap familiar.
Quanta gent viu aquí?
Quanta?
- Tinc dues filles. - Hauràs de pagar per elles.
- Cinquanta mil bellys cadascuna. - No tinc res més.
Quina pena, no és suficient.
No li facis mal!
Mama!
És una reunió familiar.
Aquests humanets, que tendres.
Molt tendres.
Els diners, els acceptaràs com a tribut per les meves filles?
No, mama, no ho facis!
Entens què estàs dient?
- Sí. - No, mama!
Per què no has mentit? No calia que li parlessis de nosaltres.
Perquè sou les meves filles i mai ho negaria.
Us mereixeu unes vides plenes i felices.
Sento no haver fet més per vosaltres,
comprar-vos coses maques o cuinar-vos coses bones.
Sento no haver estat una bona mare.
No diguis això.
Mama, no.
Mama, no!
Nami, Nojiko,
us estimo, nenes.
La Nami treballa per al pirata que va matar la vostra mare?
Era només una nena.
Ja no ho és.
Va prendre una decisió.
Estic tip d'escoltar com parlen de la Nami.
T'ha dit que te'n vagis.
Tu també.
Com saps que no és de la tripulació de l'Arlong?
Per la mateixa raó que sabia que no em mataries quan et vaig alliberar
o que l'Usopp vindria...
o en Sanji.
El cambrer no em convenç.
Sé que la Nami és bona.
Algú l'hi ha de dir.
Digue'm, capità. Quin és un preu just per la teva discreció?
Deu mil bellys?
Vint mil?
El nostre tracte era just.
No és fàcil mantenir a ratlla les patrulles de l'Armada
i com que has augmentat l'activitat...
seria una pena que la central de l'Armada se n'assabentés.
Suposo que és el preu de fer negocis.
Ets més intel·ligent del que diuen.
Per a un home peix?
No he dit...
Et sorprèn que tingui intel·ligència? Ambició?
Que serveixi per a alguna cosa més que per a treballs manuals?
De cap manera. Personalment, mai he sentit cap odi cap als teus.
I, tanmateix, als líders de l'organització a qui representes amb orgull
els va semblar bé denigrar
i esclavitzar la meva gent.
- L'esclavitud s'ha abolit. - Però el prejudici perdura.
Homes peix i humans tenen els mateixos drets.
De debò?
El Govern mundial ha treballat molt
per millorar les relacions entre la nostra gent.
Per mantenir la pau, un home peix és un dels Grans guerrers del mar.
En Jimbei és idiota!
Un gos del govern per a un amo inferior.
Jo no serveixo cap home.
Potser m'he precipitat.
Puc acceptar els termes del tracte actual.
Excel·lent.
Ets més intel·ligent del que diuen.
- I el nostre tracte? - Què li passa?
Tinc els diners.
Cent milions de bellys?
Nami... m'has estat amagant alguna cosa?
He robat els diners legalment. Faràs honor al nostre tracte?
Porta'm els diners abans que surti el sol
i quedarà tot arranjat.
Kuroobi,
que torni en Nezumi.
- Ves-hi. - Sí.
Potser la rata es podrà guanyar alguns bellys extra.
- Dos mistral shooters. - De seguida.
- Què fas? - Convidar-te a una copa.
- De res. - No podem, estem de servei.
Au, vinga.
Intentem gaudir d'aquesta missió impossible.
No sols beure, oi?
No entenc l'obsessió d'en Garp pel Barret de palla.
- Dos més. - No deixes de sorprendre'm.
- Això és el que se suposa que hem de fer? - Com?
Potser els Barret de palla no són els dolents.
Pensava que em costaria més treure el teu amotinat interior.
Em sembla que si sempre cometem els mateixos errors,
mai no canviarà res.
Vinga, buida el pap.
Què saps?
En Garp és l'avi d'en Ruffy.
Mai m'hauria imaginat que diries això.
És obvi, a tots dos els apassiona la carn.
És un secret.
Té sentit.
Per què perseguiria un vicealmirall un nen de goma que juga a pirates, si no?
Pensa el que vulguis, però en Ruffy no juga a res.
A un home com en Garp, això no li importa.
Si no segueixes les normes, et talla un braç.
- Què? - Parles per experiència?
- Deu haver estat difícil, tenir un pare... - No soc com en Barret de palla!
Un paio amb un barret de palla va venir l'altre dia.
Saps on es dirigia?
Potser.
Quants bellys m'oferiu?
I llavors, la criatura ve cap a mi
ensenyant-me els ullals.
L'últim dels senglars salvatges de Jaya.
Dos dies,
vaig lluitar durant dos dies amb aquell porc
fins que vaig guanyar.
El vaig cuinar a la brasa
i me'l vaig menjar amb les mans.
Només foc i carn.
De què feia gust?
Aquella carn
era tan tendra que es desfeia a la boca.
El millor que he menjat.
Com més t'esquiven, més satisfactori és caçar-los.
No m'enganyes amb les teves històries delicioses.
No caço un senglar.
No tinc gens d'interès a interferir en una disputa familiar.
El nano és especial.
Em recorda a un pirata dels dies gloriosos.
No ho diguis.
No ho farà menys cert.
Em recorda a en Gold Roger.
Mira com va acabar.
Executat, enfilat per armes d'asta de l'Armada.
No vull que el meu...
que el noi tingui el mateix destí.
Va defendre el Baratie quan ens van atacar.
M'he retirat, però no trencaré el codi.
Senyor?
Gràcies per l'àpat.
Que el timoner posi rumb de seguida
a les illes Conomi.
- Sí, senyor. - Garp.
Has de saber quan abandonar.
El canvi arribarà, t'agradi o no.
És el seu torn.
Ja ho veurem.
Tic, tic, tic, bum!
Vaig a prendre l'aire.
No pots callar?
Però això no és divertit.
De debò et creus que els teus joguets travessaran la pell d'un home peix?
- Són bombes de fum. - Fum?
No em facis riure.
Això em recorda que fa molt que no menjo peix fumat.
Us n'ha sobrat una mica?
Si us plau?
Que us bombin!
L'Arlong us apallissarà de totes maneres.
No podeu contra ell i el seu exèrcit.
I vosaltres, ximples dels collons
no fareu res contra aquell estúpid...
El nou fa callar el pallasso.
BELLEMÈRE
Com t'atreveixes?
No només treballes per a l'assassí de la mare,
ara a més profanes la seva tomba?
Nojiko, espera!
No és el que et penses.
No tens ni idea de què penso.
Què és això?
Són els diners que has robat?
I l'amagues al costat del cos de la mare?
- Quina mena de monstre ets? - No ho entens.
Doncs explica-m'ho.
Vull parlar amb tu.
- I tu qui ets? - Em diuen Nami, vas matar la meva mare.
Nami.
Ah, sí, és cert, l'exsoldada de l'Armada.
Era valenta, ho admeto.
A veure si ho endevino, busques venjança.
Em vols matar, petitona?
No, em vull unir a la teva tripulació.
Aquesta sí que és bona.
I per què hauria d'acceptar una humana a la tripulació?
Perquè tinc una cosa que tu vols.
Tu has dibuixat això?
És bo.
Molt bo.
El millor que he vist a l'East Blue, fet per un home peix o un humà.
Deixa'm unir a la tripulació i t'ajudaré.
Ajudar-me?
Vaig matar la teva mare
i vols treballar per a mi?
Per què?
Perquè tens una cosa que jo vull.
Treballaria per a l'Arlong amb una condició:
podria comprar el poble de Coco.
I va acceptar...
per cent milions de bellys.
Cent milions?
- Tardaries tota la vida. - Els tinc.
Els cent mil.
Ara puc comprar la llibertat del poble i la de tothom.
Així que...
tot aquest temps,
intentaves ajudar.
Per què no m'ho vas dir?
- Nami, soc la teva germana. Per què no... - No et podia perdre,
ni a tu ni a ningú més.
Has guardat el secret tots aquests anys
i has deixat que t'odiés.
T'odiava.
Una pena espatllar una escena tan tendra.
M'han informat que hi ha pirates amagant aquí el seu botí.
No deveu saber res d'això, oi?
Això òbviament és robat.
Per l'autoritat de l'Armada i del Govern mundial,
ho confiscaré.
- No ho pots fer, és meu! - Cent milions de bellys?
I d'on has tret tants diners?
Com sabies que eren cent...
T'envia l'Arlong, oi?
No sé de què em parles.
- No! - Compte,
o et detindrem.
No!
No ho pots fer.
No ho pots fer!
No!
Nami, espera.
Nami, atura't! Espera.
- Nami! - Solta'm! No ho poden fer!
- No hi pots fer res. - L'Arlong matarà tot el poble!
Nami, espera!
Germans!
Tots coneixem la veritat d'aquest món.
Els homes peix són els governadors legítims dels mars.
Els humans també ho saben.
Temen el nostre poder, per això ens lliguen amb cadenes.
Detesten la nostra presència, per això ens exilien de les seves ciutats.
Però hem trencat les cadenes...
i construït les nostres ciutats.
I ha arribat el moment de restaurar l'ordre natural al món.
Sí!
No.
Si us plau!
Durant segles,
els humans ens han utilitzat...
reprimit.
I els nostres líders els ho han permès.
Les banderes d'unitat i pau que amb tant d'amor fan onejar
són banderes blanques de rendició.
No sé vosaltres, però jo no em rendiré.
Matem-los a tots!
Sí!
Som l'encarnació de la superioritat dels homes peix!
I amb un mapa de la Grand Line reclamarem el nostre dret de naixement.
La nostra fúria justificada cremarà des del poble de Coco
fins als confins de l'East Blue
i mentre avancem per la Grand Line i més enllà
ensenyarem a tots i cadascun dels humans quin és el seu lloc legítim:
per sota nostre.
Sí!
Per sota nostre!
Sí!
Per sota nostre, sí!
Arlong.
Arlong!
Us he dit que fotéssiu el camp.
És cert.
Doncs marxa...
no tens ni idea de què passa aquí.
Tens raó.
Ruffy...
ajuda'm.
És clar que t'ajudaré.
És clar que t'ajudaré!
Anem-hi.
Sí.
Què és això?
Estan atacant el poble.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro