Încet!
Încet! Nu-l scăpați!
Nu-l scap. Dar e foarte greu.
Are un cap mare. Neobișnuit de mare.
Ce legătură are asta?
- Zoro? Alo, mă auzi? - Unde e trusa?
- Avem trusă de prim-ajutor? - Zoro?
Atât am găsit. Unde sângerează?
Peste tot.
- Adu prosoape! - Ne trebuie doctor.
Din câte știu, nu avem.
Luffy? Luffy!
Trebuie să meargă cineva la Baratie.
- Nu prea mi-e foame, Nami. - Nu după mâncare.
Poate un client e doctor pe navă.
Am înțeles. Doctor.
Ne trebuie doctor.
- Ce crezi că faci? - Tai morcovi, dle bucătar.
Văd. Ce cauți în bucătăria mea? Te-am degradat, mai știi?
Așa e. Dar Patty doarme după o beție cruntă,
așa că, dacă nu vrei să pregătești singur...
Bine.
Morcovii sunt prea groși.
Ouăle sunt prea apoase.
Și-mi dau seama dintr-o privire că mai trebuie oregano la remoulade.
Oregano e pentru sălbatici.
Ajutor!
Ajutor! Zoro are nevoie de doctor.
S-a luptat cu un războinic și a pierdut.
- Acum sângerează peste tot... - Mai încet, ajutorule!
- Nu înțeleg niciun cuvânt. - Prietenul meu e pe moarte.
Doctorul e la două zile distanță.
- E prea târziu. - Nu te pot ajuta.
Sper să trăiască. Unde crezi că te duci?
- Să-l ajut. - Masa nu se pregătește singură.
Mi-ai spus să-i hrănesc pe flămânzi. E același lucru.
Bine.
Adu-mi cuțitele și o sticlă de whisky!
Adu-mi și un pește! Cât mai mare.
Un pește?
Fă-o odată!
Glumești? Îi trebuie un doctor.
Vrei să-l salvați pe spadasin sau nu?
- Pentru sterilizare? - Nici vorbă!
Aș irosi băutură bună.
Superb!
Ac.
Piele de pește.
E un vechi truc marinăresc.
Pielea de pește ajută la lipirea rănilor și vindecă pielea mult mai repede.
O să fie bine?
N-o să mint. A pierdut mult sânge.
- Ar putea fi prea târziu. - Sau nu.
E cu un picior în groapă. Prins între viață și moarte.
Găsiți o cale să-l ancorați în lumea noastră!
Spuneți-i povești! Cântați-i melodii marinărești, din partea mea!
S-ar putea să nu răspundă,
dar va ști că echipajul îi e alături.
Mihawk.
Bine că m-ai anunțat!
Mă gândeam să discutăm în privat.
Liber, cadet!
Da, domnule.
Deci unde este?
Unde e Luffy?
- Nu știu, deocamdată. - Cum adică nu știi?
L-am lăsat să plece.
Ai primit ordin direct să mi-l aduci.
Haide, viceamirale! Știi că nu primesc ordine.
Nici de la cei ca tine.
Fiind unul dintre cei Șapte Războinici, faci așa cum dictează Guvernul.
- Fără imunitatea noastră... - Tot aș face fix ce vreau.
Pur și simplu.
Și vreau
să văd ce se va alege de tânăr când va intra în Marele Curent.
Nu voi permite asta.
Atunci, te așteaptă vremuri grele,
fiindcă băiatul e interesant.
Cine știe?
Poate că nepotul tău va fi cel care va găsi One Piece.
Diseară voi lua masa la popotă.
Ceva miroase delicios.
Mă gândeam că vi se va face foame. Ne-au rămas multe.
Nu irosim nimic.
Ce este? Nu-ți place peștele?
Îl ador. Dar Zoro trebuie să aibă sabia pregătită.
Când se va trezi.
E rănit destul de rău.
S-ar putea să nu se trezească.
Zoro e cel mai puternic luptător.
Nu va lăsa un războinic să-l învingă.
Trebuie să mănânci.
Dacă nu vrei pește, am vită cu os.
Dar poate vrei un rizoto cu șofran?
De obicei, le-aș accepta pe ambele,
dar chiar trebui să-i pregătesc Waddy-Junghi-Maimuță.
- Ce? - Sabia lui.
Are nume.
- De ce? - Nu știu.
A spus că e specială.
Poți să pregătești preferatul lui Zoro?
Sigur. Ce îi place?
Bulgărașii de orez.
Și berea.
Bulgărași înmuiați în bere? Poți să faci?
Pot pregăti orice. Doar spuneți-mi ce vreți!
Vreau să mănânce.
Ca să se întremeze.
Dar vreau să și doarmă, ca să i se vindece rănile.
Poate că doar are nevoie de puțină apă. Nu?
După atâta luptă, trebuie să-i fie mare sete.
Dar probabil e și obosit, așa că...
Da, ar trebui să-l lăsăm să se odihnească.
Să fii căpitan e cea mai grea meserie din lume, da?
Zeff mi-a zis
că luarea deciziilor îl separă pe căpitan de restul echipajului său.
Și a fost unul dintre cei mai buni căpitani de pirați.
Zeff a fost pirat?
Da. Căpitanul temuților pirați Bucătari. I se spunea Zeff Picior-Roșu,
fiindcă avea bocancii pătați de sângele dușmanilor.
Cum v-ați cunoscut? Ai fost în echipajul lui?
Nu chiar.
VASUL DE PASAGERI ORBIT OCEANUL DE EST, ÎN URMĂ CU 9 ANI
Mișcă-te, Sanji! Mesele n-o să se debaraseze singure.
Fac sosul meu velouté. Trebuie să nimeresc textura.
Ce? E bucătăria vasului. Nu vei servi niciodată chestii luxoase.
Ba da, când găsesc Marea Albastră.
Ați auzit? Sanji se duce la Marea Albastră!
Nu e un loc real. Marea Albastră nu există.
Ba da. Și o voi găsi cândva.
E o poveste inventată de bucătari ca să treacă timpul. La treabă!
Pirați! Sunt la bord!
Pirați? Trebuie să plecăm de aici!
Velouté.
Nu!
Îi trebuie oregano.
Oregano e pentru sălbatici!
Bună încercare, vânătă micuță! Cum vrei să mori? Repede sau încet?
Mai bine mor decât să-mi strici mâncarea!
Tu l-ai făcut?
Nu e așa de rău.
Mai bun decât orice faci tu, boșorogule!
Ai limba ascuțită, băiete.
Ce-ar fi s-o tai și s-o prăjesc în untură?
Fă ce vrei, dar nu voi muri aici! Nu înainte să găsesc Marea Albastră.
Marea Albastră?
Ia spune-mi! Ce știe vânăta micuță despre Marea Albastră?
Ce s-a întâmplat?
O furtună.
A scufundat ambele nave.
Dar echipajul...
Toți morți, în afară de noi.
Ce ne facem?
Așteptăm.
Și sperăm că vom fi văzuți de o navă înainte ca soarele...
să ne albească oasele.
Asta e toată mâncarea pe care o avem.
Ia câte puțin! Alta nu mai avem.
- De ce îl ai pe cel mai mare? - Sunt de trei ori cât tine.
Știi ceva?
Ar trebui să te bucuri că îți dau ceva.
Du-te dincolo și stai de pază!
Vorbesc serios. Nu mă deranja până nu vezi o corabie!
Ai înțeles?
Ai înțeles, am zis?
Du-te!
A DOUA ZI
A TREIA ZI
A 25-A ZI
Corabie!
Corabie! Alo!
Corabie, aici!
Haide!
Corabie!
Vă rog!
Haide! Corabie!
Nu!
Nu.
A 30-A ZI
A 50-A ZI
A 70-A ZI
El a avut de două ori mai multă.
Dacă nu îmi dă nimic,
mă omor.
Am zis să stai acolo!
Încă ai mâncare! Trebuie să-mi dai și mie!
Unde e?
Nu e mâncare. Cum de ești încă în viață?
Piciorul tău.
Ce ai pățit?
L-ai mâncat?
Ți-ai mâncat piciorul?
Mi-ai dat toată mâncarea. De ce?
De ce ai face asta pentru un străin?
Vânătă micuță...
eu am căutat Marea Albastră...
toată viața.
Dar mi s-a terminat timpul.
Tu ai același vis.
Crede-mă,
Marea Albastră
e reală!
E reală.
Dacă eu n-o pot găsi,
poate tu vei reuși.
Am nevoie să trăiești.
Și am nevoie să-ți îndeplinești visul.
Pentru amândoi.
Aveți idee cum e?
Să rămână cineva fără un membru ca să te salveze?
De fapt, da.
Spun doar că am fost naufragiați timp de 85 de zile.
Putea să mă lase să mor pe stâncă.
Dar s-a purtat ca un căpitan.
A făcut alegerea grea.
Mi-aș mânca mâinile și picioarele pentru Zoro.
„Într-un ținut oarecare, în mările nordice,
a existat un explorator, Mont Blanc Noland.
Poveștile lui erau aventuri mărețe care păreau scornite.
Noland i-a spus regelui că găsise un oraș de aur,
dar, când s-a dus după comoară,
orașul dispăruse,
iar majoritatea soldaților regelui pieriseră pe drum.
Noland a fost condamnat la moarte, dar a continuat să mintă,
insistând că orașul s-a prăbușit în mare.
Și...
deși nu l-a crezut nimeni,
a mințit până la ultima suflare.”
Sărmanul!
Poți să-ți imaginezi? Să pierzi un oraș din aur?
Nu cred că asta era ideea poveștii.
Poveștile pot avea diferite idei.
Adică... de ce să-l omoare?
Uneori, când ești la conducere, trebuie să iei decizii grele.
De ce spun toți asta?
Puteai să-l salvezi pe Zoro.
Nu era nevoie să lupte cu Mihawk, tu i-ai permis.
De ce nu l-ai oprit?
Nu credeam că va pierde.
- Puteai să-l convingi să renunțe. - N-aș face asta.
Preferi să-l vezi așa?
Ar putea muri, Luffy.
Și aș face orice ca să-l salvez.
Orice.
Dar nu aș sta în calea visului său.
- Toți avem visuri, dar creștem. - Asta crezi cu adevărat?
Tu nu ai un vis?
Da. Acum, e să nu moară Zoro în patul meu.
Dar tu nu îți dorești ceva?
Ceva mai mult.
Mai mult decât orice pe lume.
Nu toți ne putem urma visurile.
Cadet!
- Îmi pare rău. - Sigur ați avut un motiv.
Știi deja motivul, nu?
- N-am ascultat... - Că Luffy e nepotul meu.
Am încercat să-l antrenez ani întregi.
Să-l fac marinar de nădejde.
Mi s-a împotrivit la fiecare pas. N-a vrut să asculte.
N-a vrut să învețe. Să coopereze.
Tu ești un cadet exemplar. Sunteți total diferiți.
Domnule.
Domnule!
Am petrecut timp cu Luffy. Știu cum gândește.
Și eu. Ce vrei să spui?
Luffy e diferit.
Nu respectă regulile.
Gândește pentru sine, orice ar spune alții.
Din cauza mea. Am fost prea blând.
N-ar fi contat, domnule.
- Luffy știe exact ce este. - Și ce anume?
Pirat.
Luffy a fost mereu pirat. Și va fi mereu pirat.
Oricâți asasini ați trimite, nu se va schimba.
- Ar prefera să moară. - Atunci, ce sugerezi?
- Să-l las să fie un afurisit de pirat? - Chiar ar fi îngrozitor?
Poate că ai dreptate.
Poate că am abordat situația greșit.
Strânge-i pe marinari pe punte! Le voi vorbi la plantonul de după-amiază.
Da, domnule.
Cui îi e foame?
Bun-venit la Baratie! Cu ce vă pot servi?
Servi?
Ce vorbe interesante!
Ai mâncare aici, nu? Vrem să mâncăm.
- Mă tem că nu mai sunt mese... - Văd o grămadă de mese.
Stați jos!
Nu pleacă nimeni!
În afară de tine.
Să ne bucurăm de ultima masă,
împreună!
Cine ești, bătrâne?
Mă numesc Zeff.
Dețin localul.
Eu sunt Arlong.
Și dețin Oceanul de Est.
Nimeni nu deține marea.
Nici măcar un om-pește.
Asta se va schimba. De îndată ce îmi dai ce vreau.
Ascultați! Caut un pirat cu pălărie de paie.
I se spune Luffy.
Are un lucru care îmi aparține.
Pălărie de paie, zici?
Nu.
Nu-mi sună cunoscut.
Dar ce ziceți de o masă?
Orice vreți din meniu, fără niciun cost.
Am deja o masă.
Dar, dacă nu-mi aduci piratul până o termin,
s-ar putea să adaug niște oameni cumsecade de aici în meniu.
Cum se simte?
N-a scos o vorbă.
N-a spus Zeff că ar trebui să-i vorbim? Să-i spunem povești?
Ce să spun?
Ce îți trece prin minte.
Folosește-ți instinctul!
Nu m-a ajutat în ultima vreme.
Păi...
măcar va ști că ești tu.
Ce ai de pierdut?
Auzi, Zoro?
Ce faci?
Voiam doar să-ți spun că...
O iau de la capăt.
O să...
Salut, Zoro! Salut!
- Știi, este... - Luffy!
Luffy!
Pirații lui Arlong sunt la Baratie. Plecăm!
Ce? De ce? De ce să plecăm?
Te caută.
- Pe mine? - Și harta.
Oamenii-pește vor distruge locul dacă Zeff nu te predă.
- Unde te duci? - La Baratie, sunt în pericol.
- Vin cu tine. - N-ai auzit ce am spus?
Te vânează. Trebuie să plecăm.
Sunt de acord cu Nami. Nu vreau să agit apele sau bancurile...
Nu fug. Vom proteja locul.
Nu e lupta ta. De ce ai face-o?
Ne-ai hrănit.
Știu echipajul. Arlong, căpitanul lor,
are cel mai mare preț pe cap.
- Nu vrei să te pui cu el. - Se pare că el a făcut-o primul.
Luffy, te rog!
Te rog!
Nu-i las să sufere din cauza mea.
Dacă oamenii-pește vor să lupte,
o să le facem pe plac.
Rămâi pe navă și apără harta!
Va fi în siguranță.
Ce s-a întâmplat?
N-ați mai văzut un om-pește la masă?
Pentru că nu cunoașteți niciunul.
În afară de cei care vă repară corăbiile sau curăță casele.
- N-am nimic cu rasa voastră. - Ce păcat!
Eu am ceva împotriva rasei tale.
Oameni plăpânzi și capricioși!
Vedeți voi,
majoritatea oamenilor-pește s-ar bucura să stea la masă cu un om.
Vor să fie tratați la fel.
Dar îndrăznești să te înjosești așa!
Știm cu toții că nu suntem deloc egali.
Oamenii-pește le sunt superiori oamenilor în orice fel.
Mai puternici, mai rapizi,
mai flămânzi.
Nu-i așa?
Care dintre voi e Arlong?
Cine întreabă?
Eu sunt Monkey D. Luffy.
- Am auzit că mă cauți. - Da, așa este.
Deci el e piratul despre care am tot auzit?
Mă așteptam să fii mai... mare.
Și eu.
Știi cine sunt eu, băiete?
Sunt Fierăstrăul Arlong.
Până și Marina fuge din calea steagului meu.
Nu-mi sună cunoscut. Cum m-ai găsit?
Un vechi prieten m-a ajutat.
Salut, Pălărie de Paie! Ți-a fost dor de mine?
Bulzy?
- Ce cauți aici? - Nu prea am avut de ales.
Dar acești oameni-pește cumsecade m-au convins să-i ghidez spre tine
și n-a fost ușor, fără mâini.
- De unde ai știut unde sunt? - Ți-am zis.
Am ochi și urechi peste tot.
Stereo!
Ai ascultat în tot acest timp?
- Ai auzit totul? - Totul.
Și m-am plictisit repede. Habar n-aveți ce faceți, idioților!
Auzi, buzatule? Ce zici de o scărpinătură după urechea mea bătrână?
Scuze, dragule!
Haide! Mai lasă clovnul să respire! Eu...
Nu! Nu iar în sac! E întuneric, umezeală și nisip.
Dumnezeule!
Ascultă!
Îmi vreau harta
și jumătate din pradă, ca tribut.
Dacă mi te supui, ți-aș putea permite să mă slujești, în regatul meu.
Nu mă supun niciunui om.
Nu sunt om.
Sau pește.
Și nu ești rege.
Voi fi,
când îmi voi recupera harta.
Atunci...
luptă cu mine pentru ea!
Atunci, să înceapă lupta!
Zeff!
Luptă foarte bine.
Gumă...
Pistol!
Ridică-te!
Nu e rău, pentru un om.
Mare greșeală!
Acum va trebui să-ți dau o lecție.
Ți-am spus la bar că nu am prieteni.
Dar...
adevărul e că nu mi-am permis să am.
Pentru că mereu îi rănesc pe cei apropiați.
Nu știu ce-i așa de special la tine.
Ce-ar fi să vii și să afli?
Haide, pește!
Asta e tot ce poți?
Ce zici de o băutură?
Arlong, stai!
Am luat-o.
Am harta.
Ți-am obținut-o, așa cum ți-am spus.
Nami?
- Ce faci? - Am încercat să-ți spun, Luffy.
N-am fost în echipajul tău.
Am stat cu tine doar ca să-ți fur harta.
Nu cred.
Pentru că tu crezi doar ce vrei. Nu înseamnă că e adevărat.
Sora Nami e un membru loial al piraților Arlong.
A fost de ani buni.
Avem harta.
Să mergem!
Nu plec până nu îmi termin masa.
De ce să-ți pierzi vremea, ucigând un mâncător de Fructe ale Diavolului?
Lasă marea s-o facă!
Unde e Nami?
A plecat.
E din echipajul lui Arlong.
Nu.
Nu se poate.
Atenție!
Pe loc repaus.
Soldați!
Ați făcut o treabă uimitoare, urmărindu-i pe acești pirați.
Sunt mândru de încercările voastre de a-i prinde pe tâlhari.
Le-am subestimat dârzenia.
Hotărârea de a se făli cu activitățile lor ilegale.
Devin mai mult decât o pacoste
și trebuie tratați ca atare.
Schimbăm misiunea.
Fără jumătăți de măsură!
Fără ținte ușoare!
Pirații Pălăriei de Paie și căpitanul nu se vor preda.
Nu ne vom purta cu mănuși!
Îi vom prinde.
Și vor fi aduși în fața justiției!
N-am nevoie s-o faci.
Mâine e plin. Două rânduri la cină, plus mic-dejun târziu.
Destul! Nu vreau să aud.
- Care e problema ta? - A mea?
Sunt bine. Tu ai o problemă.
Te ajut să cureți.
Nu ți-a cerut-o nimeni, nu? Ieși din restaurantul meu!
Nu voi fi chelner.
Nu vei fi nimic, dacă rămâi!
Nu ți-am salvat viața ca să ți-o irosești la Baratie.
Nu pot pleca, pur și simplu.
- De ce nu? - N-ai face față singur aici.
Fii serios, vânătă micuță, mâncarea ta nu e bună de nimic!
Nu eu înec totul în oregano.
Măcar eu nu mă smiorcăi despre Marea Albastră.
Te-ai văicărit despre asta de când erai un mucos.
Îți spun acum. Dacă înseamnă așa de mult pentru tine, caut-o!
Vrei să renunț? Asta vrei?
Renunți dacă rămâi aici!
Nu înțelegi? Una e să ai un vis, alta e să ți-l urmezi.
Ajutorul mi-a oferit un loc. Poate că o să-i accept oferta.
Vrei acordul meu? Îl ai.
- Bine! - Bine!
Bine!
Salut, Zoro!
Ai ratat o mare bătaie.
Oamenii-pește sunt duri.
Ți-ar fi plăcut.
Și am avut o cină gustoasă.
Am stat toți împreună,
am ascultat poveștile lui Usopp.
Doar că am dat-o în bară.
Și am pierdut-o pe Nami.
Am pierdut harta spre Marele Curent.
Te-aș putea pierde și pe tine.
N-am știut ce să spun,
dar acum știu și e foarte simplu.
Am nevoie de tine, Zoro.
Am nevoie
să te trezești.
Mai vorbești sau mă lași să dorm?
Zoro?
Zoro!
Zoro, nu ești mort!
Acum, îmi doresc să fiu.
Am avut un vis foarte ciudat.
Nami plecase.
A plecat.
Din cauza mea.
Nu. Tu n-ai greșit cu nimic.
Te-ai purtat ca un căpitan.
Dar echipajul se destramă.
Ba nu.
Eu, Roronoa Zoro...
jur să-ți stau alături,
din acest moment și până la sfârșit.
Până găsim One Piece
sau murim încercând.
Așa că Marina, pirații sau bestiile marine n-au decât să vină!
Tu ești căpitanul meu, Luffy,
și eu sunt secundul tău.
Zoro!
Nu mi-am făcut griji.
E în viață!
Și le-am zis: „Nu vă puneți cu pirații Pălăriei de Paie!”
Da!
Au fugit înot.
I-ai speriat, zici?
- Marele căpitan Usopp. - Da.
Ce facem acum? Pregătim cursul spre Marele Curent?
- Nu. - Dar căutam One Piece.
O facem.
Dar nu fără echipajul complet.
Mai întâi...
ne ducem după Nami.
Avem multă carne uscată.
- Să fi luat prea multă? - Știi cu cine călătorești?
Da.
Cică vă trebuie bucătar.
Da! Da, ne trebuie!
Bun-venit la bord!
- De ce-l luăm pe chelner? - Că nu știm nici să fierbem apă.
Coborâm vela!
Ieșim în larg!
Auzi, Sanji?
Ai grijă de tine!
Rămas-bun, Zeff!
În toți acești ani,
am stat sub acoperișul tău nasol și în restaurantul nasol...
Îți datorez viața!
Mersi că m-ai suportat în toți acești ani, moșneagule!
Nu te voi uita niciodată!
Deci ne ducem după Nami, dar cum o s-o găsim?
Nici nu știm unde este.
Știu pe cineva care știe.
Salut, băieți!
Subtitrarea: Ramona Coman