Forsigtig.
Forsigtig. Tab ham ikke.
Nej. Men han er tung.
Han har et stort hoved. Det er vildt stort.
Hvad har det med noget at gøre?
- Kan du høre mig? - Hvor er førstehjælpskassen?
- Har vi en førstehjælpskasse? - Zoro?
Jeg fandt kun de her. Hvor bløder han?
Overalt.
- Håndklæder. - Vi må finde en læge.
Der er ingen læge her.
Luffy? Luffy!
Nogen må tage tilbage til Baratie.
- Jeg er ikke sulten lige nu, Nami. - Ikke efter mad.
Måske er en af kunderne skibslæge.
Ja. En læge.
Vi finder en læge.
- Hvad laver du? - Jeg snitter gulerødder.
Ja, men hvad laver du i mit køkken? Jeg degraderede dig.
Ja. Men Patty har tømmermænd, så medmindre du vil lave brunch selv...
Fint.
Gulerødderne er for tykke.
Æggene er for tyndtflydende.
Og jeg kan se, at remouladen har brug for mere oregano.
Oregano er for barbarer.
Hjælp!
Hjælp! Zoro har brug for en læge.
Han kæmpede mod en krigsherre, men han tabte.
- Og nu bløder han overalt. - Rolig, køkkendreng.
- Jeg forstår ikke, hvad du siger. - Min ven er ved at dø.
Den nærmeste læge er to dage væk på Conomi Øerne.
- Det er for sent. - Beklager. Jeg håber, han klarer den.
Hvor skal du hen?
- Jeg hjælper hans ven. - Der skal laves brunch.
Det er ligesom at give mad til alle, der er sultne.
Fint.
Tag mine køkkenknive og en flaske whisky.
Og en ravfisk fra køleskabet. Jo større jo bedre.
En ravfisk?
Gør det nu bare.
Hvad? Han har brug for en læge.
Vil du redde din sværdkæmperven?
- Vil du sterilisere sårene? - Nej.
Det ville være spild af sprut.
Smuk.
Nål.
Fiskeskind.
Det er et gammelt sømandstrick.
Fiskeskindet hjælper med at standse blødningen og fremme helingen.
Klarer han den?
Måske. Han har mistet meget blod.
- Det er måske for sent. - Måske ikke.
Han har en fod i hver verden lige nu. Fanget mellem liv og død.
I må holde ham bundet til vores verden.
Tal med ham. Fortæl ham historier. Syng sømandsviser for ham.
Han svarer måske ikke, men han ved, hans besætning er hos ham.
Mihawk.
Du føler dig hjemme.
Jeg tænkte, vi burde tale sammen under fire øjne.
Det var alt, kadet.
Javel.
Hvor er han?
Hvor er Luffy?
- Lige nu ved jeg det ikke. - Hvad mener du?
Jeg lod ham gå.
Jeg bad dig om at bringe ham til mig.
Kom nu, viceadmiral. Jeg tager ikke imod ordrer.
Ikke engang fra dig.
Som en af De Syv Krigsherrer tjener du Verdensregeringen.
- Uden vores immunitet... - Ville jeg stadig gøre, hvad jeg vil.
Hverken mere eller mindre.
Og jeg vil se,
hvad der sker med den unge mand, når han når til Grand Line.
Det lader jeg ikke ske.
Så har du en svær opgave, viceadmiral, for den dreng er interessant.
Hvem ved?
Måske bliver det dit barnebarn, der finder One Piece.
Jeg spiser middag i messen i aften.
Noget dufter godt.
Jeg tænkte, at I var sultne. Der er masser, vi ikke brugte.
Spild aldrig mad.
Hvad er der? Kan du ikke lide fisk?
Jeg elsker fisk. Jeg skal gøre Zoros sværd klar.
Til når han vågner.
Han er alvorligt såret.
Måske vågner han ikke.
Zoro er den stærkeste, jeg kender.
Han kan ikke lade en krigsherre slå ham.
Du er nødt til at spise.
Hvis du ikke vil have fisk, har jeg steaks.
Eller måske er du i humør til safranrisotto?
Normalt ville jeg sige ja til det hele,
men jeg er nødt til at gøre Waddy Itchy Monkey klar til ham.
- Hvad? - Hans sværd.
Dets navn.
Hvorfor?
Ingen anelse. Det er noget særligt.
Sanji, kan du lave Zoros livret?
Selvfølgelig. Hvad kan han lide?
Han elsker risboller.
Og øl.
Hvad med risboller i øl? Kan du lave det?
Jeg kan lave alt. Bare sig, hvad du vil have.
Han skal spise.
Så han får sine kræfter igen.
Men han skal også sove, så hans sår kan heles.
Eller måske har han brug for noget vand.
Efter den kamp må han være tørstig.
Men han er nok også træt, så...
Vi bør nok bare lade ham hvile.
At være kaptajn er det hårdeste job i verden.
Zeff sagde,
at beslutningstagning er forskellen på en kaptajn og hans besætning.
Han var en af de bedste piratkaptajner nogensinde.
Var Zeff pirat?
Ja. Kaptajn for Cook Piraterne. Han kaldtes Zeff Rødstøvle,
fordi hans støvler var røde af hans fjenders blod.
Hvordan mødtes I? Var du med i hans besætning?
Ikke ligefrem.
PASSAGERSKIBET ORBIT EAST BLUE-HAVET, FOR 9 ÅR SIDEN
Sanji, kom nu. Maden serverer ikke sig selv.
Jeg arbejder på min sauce velouté. Den mangler lidt.
Hvad? Det her er et skib. Du skal ikke servere fin mad.
- Jo, når jeg finder All Blue. - Hører I det? Sanji vil finde All Blue!
Det er ikke et rigtigt sted. All Blue findes ikke.
Jo. Og en dag finder jeg det.
Det er en historie, kokke fortæller. Server nu den mad.
Pirater! De angriber os!
Pirater? Vi må væk herfra!
Sauce velouté.
Nej.
Lidt oregano.
Oregano er for barbarer!
Godt forsøgt, lille aubergine. Vil du helst dø hurtigt eller langsomt?
Jeg er ligeglad, men hold dig fra min mad.
Har du lavet den?
Ikke dårligt.
Bedre end noget du kan lave, gamle nar!
Du har en skarp tunge.
Skal jeg skære den ud og stege den med svinefedt?
Gør, hvad du vil, men jeg dør ikke her.
Jeg skal finde All Blue.
All Blue?
Hvad ved du om All Blue, lille aubergine?
Hvad skete der?
En storm.
Begge skibe forliste.
Men besætningen...
De er alle døde, undtagen os.
Hvad gør vi?
Vi venter.
Og vi håber, at et skib opdager os, inden solen...
...bleger vores knogler.
Det er al den mad, vi har.
Så spis langsomt. Der er ikke mere.
- Hvorfor får du den største? - Fordi jeg er størst.
Ved du hvad?
Du burde være glad for, at jeg giver dig noget.
Gå om på den anden side og hold udkig.
Jeg mener det. Forstyr mig ikke, medmindre du ser et skib.
Forstået?
Smut så!
DAG 2
DAG 3
DAG 25
Skib!
Skib! Hej!
Skib, herovre!
Kom nu!
Skib!
Kom nu!
Kom nu, skib!
Nej!
Nej.
DAG 30
DAG 50
DAG 70
Den gamle havde meget mere mad.
Hvis han ikke vil give mig noget, dræber jeg ham selv.
Jeg bad dig blive væk.
Du har stadig mad. Du må give mig noget!
Hvor er det?
Der er ingen mad. Hvordan kan du være i live?
Dit ben.
Hvad skete der?
Spiste du det?
Spiste du dit ben?
Du gav mig al maden. Hvorfor?
Du kender mig ikke. Hvorfor gjorde du det?
Fordi, lille aubergine...
Jeg har ledt efter All Blue...
...hele livet.
Men nu er min tid slut.
Du har samme drøm som mig.
Tro mig.
All Blue findes.
Det findes.
Kan jeg ikke finde det...
...så kan du måske.
Så du skal leve videre.
Og du skal opfylde den drøm.
For os begge.
Ved I, hvordan det føles?
At nogen mister et lem for at redde ens liv?
Det gør jeg faktisk.
Jeg siger bare, at vi var derude i 85 dage.
Han kunne have ladet mig dø på den klippe.
Men han opførte sig som kaptajn.
Han traf et svært valg.
Jeg ville spise arme og ben for at redde Zoro.
"I et land i de nordlige have var der en opdagelsesrejsende
ved navn Mont Blanc Noland.
Han fortalte historier om store eventyr, der lød som løgne.
Han fortalte kongen, at han fandt en by af guld,
men da kongen rejste ud efter skatten,
var byen væk,
og de fleste af kongens soldater omkom på rejsen.
Noland blev dømt til døden, men han fastholdt løgnen
og hævdede, at byen af guld sank i havet.
Og...
...selvom ingen troede ham,
fastholdt han løgnen indtil sin død."
Stakkels fyr.
Tænk engang. At miste en hel by af guld.
Det var ikke det, historien handlede om.
Historier kan handle om flere ting.
Jeg mener...
Hvorfor skulle han dø?
Nogle gange må en leder træffe svære valg.
- Hvorfor siger alle det? - Fordi du kunne have reddet Zoro.
Du lod ham kæmpe mod Mihawk. Hvorfor stoppede du ham ikke?
Jeg troede, han ville vinde.
- Du kunne have overtalt ham. - Det vil jeg ikke.
Vil du hellere se ham sådan her?
Måske dør han, Luffy.
Jeg vil gøre alt for at redde ham.
Alt.
Men ikke stå i vejen for hans drøm.
- Vi vokser fra vores drømme. - Mener du virkelig det?
- Har du ikke en drøm? - Jo. Lige nu skal Zoro ikke dø i min seng.
Er der ikke noget, du vil?
Noget mere.
Mere end noget andet i denne verden.
Ikke alle kan følge deres drømme.
Kadet.
- Jeg er ked af det her. - Du havde nok en grund.
Du kender grunden, ikke?
- Jeg hørte ikke... - Luffy er mit barnebarn.
Jeg prøvede at træne ham i årevis.
At gøre ham til marinesoldat.
Han ville ikke lytte, lære eller samarbejde.
Du er en eksemplarisk kadet. I kunne ikke være mere forskellige.
Undskyld mig.
Jeg var sammen med Luffy. Jeg ved, hvordan han tænker.
- Det gør jeg også. Hvad mener du? - Luffy er anderledes.
Han følger ikke reglerne.
Han tænker selv, uanset hvad andre siger.
- Det er min skyld. Jeg var ikke hård nok. - Det havde ikke ændret noget.
- For Luffy ved præcis, hvad han er. - Og hvad er han?
Pirat.
Luffy har altid været pirat. Og han vil altid være pirat.
Uanset hvad du gør, vil han aldrig ændre sig.
- Han vil hellere dø. - Hvad foreslår du?
- At jeg lader ham være pirat? - Ville det være så slemt?
Måske har du ret.
Måske har jeg grebet det hele forkert an.
Kald marinesoldaterne til dækket. Jeg taler til dem på eftermiddagsvagten.
Javel.
Er I sultne?
Velkommen til Baratie. Til tjeneste.
Tjeneste?
Interessant ordvalg.
I har mad her, ikke? Vi vil have noget at spise.
- Der er ikke flere borde... - Jeg kan se masser af borde.
Sid ned!
Ingen går.
Bortset fra dig.
Lad os nyde vores sidste måltid sammen.
Hvem er du, gamle mand?
Jeg hedder Zeff.
Jeg ejer stedet.
Jeg hedder Arlong.
Og jeg ejer East Blue.
Ingen ejer havet.
End ikke fiskemennesker.
Det ændrer sig snart. Når du giver mig, hvad jeg vil have.
Hør. Jeg leder efter en pirat med stråhat.
Han hedder Luffy.
Han har noget, der tilhører mig.
Stråhat, siger du?
Nej.
Det siger mig intet.
Hvad med et måltid mad?
Alt, hvad I vil have fra menuen. Gratis.
Jeg har allerede mad.
Men kommer du ikke med stråhatdrengen, før jeg er færdig,
føjer jeg måske nogle af dine gæster til menuen.
Hvordan går det?
Stadig ikke et ord.
Sagde Zeff ikke, vi skulle tale med ham? Fortælle ham historier?
Hvad skal jeg sige?
Lige hvad du vil.
Bare sig, hvad der falder ind.
Mine indfald har ikke være gode.
Tja...
Han vil vide, at du er her.
Hvad har du at miste?
Hej, Zoro.
Hvad så?
Jeg ville bare sige, at...
Jeg prøver igen.
Jeg vil bare...
Hej, Zoro. Hej.
- Du ved, det er... - Luffy!
Luffy!
Arlong Piraterne er på Baratie. Vi må afsted.
Hvad? Hvorfor? Hvorfor skal vi tage afsted?
De leder efter dig.
- Mig? - Og kortet.
De smadrer stedet, hvis Zeff ikke udleverer ham.
- Hvad skal du? - Baratie er i fare. Jeg må derhen.
- Jeg kommer med. - Hørte du ikke, hvad jeg sagde?
De jager dig. Vi må afsted.
Jeg holder med Nami. Det bliver på et hængende hår eller skæl...
Jeg flygter ikke. Vi beskytter stedet.
Det er ikke din kamp. Hvorfor?
Du gav os mad.
Jeg kender dem. Deres kaptajn, Arlong, har den højeste dusør i hele East Blue.
- Læg dig ikke ud med ham. - Han har lagt sig ud med os.
Luffy, kom nu.
Kom nu.
Det må ikke gå ud over uskyldige.
Hvis de fiskemennesker vil slås,
er vi klar til kamp.
Bliv her og pas på kortet.
Du passer godt på det.
Hvad er der galt?
Har du aldrig set et fiskemenneske spise?
Du kender ingen fiskemennesker.
Medmindre de reparerer dit skib eller gør dit hus rent.
- Jeg har intet imod din slags. - Det er en skam.
For jeg har alt imod din slags.
Svage, ynkelige mennesker!
Forstår du,
de fleste fiskemennesker ville med glæde sidde ved samme bord som et menneske.
De vil behandles som ligemænd.
Men du er sunket så dybt.
Vi ved alle, at vi ikke er ligemænd.
Fiskemennesker er mennesker overlegne på alle måder.
Stærkere, hurtigere.
Mere sultne.
Er du ikke enig?
Hvem af jer er Arlong?
Hvem spørger?
Jeg er Monkey D. Luffy.
- Jeg hører, du leder efter mig. - Ja, det gør jeg.
Er du den pirat, jeg har hørt så meget om?
Jeg forventede, at du var større.
I lige måde.
Ved du, hvem jeg er, knægt?
Jeg er Arlong Savtand.
Marinesoldaterne flygter, når de ser mit flag.
Det ringer ingen klokke. Hvordan fandt du mig?
En gammel ven hjalp mig.
Hej, stråhat. Har du savnet mig?
Burpy?
- Hvad laver du her? - Det var ikke mit første valg.
Men de flinke fiskemennesker overtalte mig til at pege dem i den rigtige retning,
hvilket ikke er let uden hænder.
- Hvordan fandt du mig? - Det sagde jeg jo.
Jeg har øjne og ører overalt.
Stereo!
Har du lyttet med hele tiden?
- Har du hørt alt? - Alt.
Det blev hurtigt kedeligt. I idioter aner ikke, hvad I laver.
Dig med læberne. Kan du ikke klø mig bag øret?
Beklager.
Kom nu! Hjælp nu en klovn. Jeg...
Nej! Ikke tilbage i sækken. Der er så mørkt, vådt og sandet.
Åh gud!
Hør her.
Jeg vil have mit kort
og halvdelen af det, du plyndrer.
Hvis du føjer mig, vil jeg måske lade dig tjene i mit rige.
Jeg føjer ingen mand.
- Jeg er ikke en mand. - Eller fisk.
Du er ikke konge.
Det bliver jeg, når jeg får mit kort til Grand Line.
Så...
Så må du kæmpe for det.
Lad kampen begynde.
Zeff!
Han er virkelig god.
Gum gum...
Pistol!
Rejs dig!
Ikke dårligt af et menneske.
Stor fejl.
Nu må jeg statuere et eksempel.
Jeg sagde, jeg ikke havde nogen venner.
Men sandheden er, at jeg ikke kunne risikere at have nogen.
Jeg ender altid med at såre folk.
Hvad er der så specielt ved dig?
Hvad med at finde ud af det?
Kom nu, fiskefyr.
Er det alt, du har?
Hvad med en drink?
Arlong, vent!
Jeg har det.
Jeg har kortet.
Jeg fik det til dig, som jeg lovede.
Nami?
- Hvad laver du? - Jeg prøvede at sige det.
Jeg holdt aldrig med dig.
Jeg lod som om, så jeg kunne stjæle kortet.
Det tror jeg ikke på.
Det er, fordi du kun tror, hvad du vil. Det gør det ikke sandt.
Nami er et loyalt medlem af Arlong Piraterne.
Det har hun været i årevis.
Vi har kortet.
Kom nu.
Ikke før jeg er færdig med at spise.
Hvorfor spilde din tid på at dræbe en djævlefrugt-spiser?
Lad havet gøre det for dig.
Hvor er Nami?
Hun er væk.
Hun er med Arlongs besætning.
Nej.
Det kan ikke passe.
Giv agt!
Rør.
Marinesoldater.
I har gjort et fremragende stykke arbejde med at forfølge de pirater, vi har jagtet.
Jeg er stolt af jeres indsats for at fange forbryderne.
Jeg undervurderede dem.
Deres hårdnakkede praleri med deres ulovlige aktiviteter.
De er blevet mere end bare en plage
og skal behandles som sådan.
Missionen er ændret.
Ingen halve løsninger.
Ingen bløde mål.
Stråhattene og deres kaptajn overgiver sig aldrig.
Af med fløjlshandskerne!
Vi fanger dem.
Og de bliver stillet for retten!
Det behøver du ikke.
Vi har fuldt hus i morgen. To middagsserveringer og brunch.
Nok! Ti stille.
- Hvad er der galt med dig? - Mig?
Ingenting. Det er dig, der er noget galt med.
Jeg gør bare rent.
Ingen bad dig om det, vel? Kom ud af min restaurant.
- Jeg vil ikke være tjener... - Du bliver intet, hvis du bliver her.
Jeg reddede ikke dit liv, så du kunne spilde det her.
Jeg kan ikke bare tage afsted.
- Hvorfor ikke? - Du kan ikke drive stedet uden mig.
Lille aubergine, din madlavning stinker.
Jeg drukner ikke alt i oregano.
Men jeg sukker ikke efter All Blue hele tiden.
Du har plapret løs om det, siden du var en lille snotunge.
Hør her.
Hvis det betyder så meget for dig, så find det.
Skal jeg bare opgive det? Ønsker du det?
At blive er at opgive!
Forstår du? En ting er at have en drøm. En anden er at forfølge den.
Køkkendrengen tilbød mig at tage med ham. Måske gør jeg det.
Du har min tilladelse.
- Fint! - Fint!
Fint!
Hej, Zoro.
Du gik glip af en stor kamp.
De fiskemennesker var seje.
Du havde elsket det.
Og vi spiste en god middag.
Vi sad sammen og lyttede til Usopps historier.
Men jeg kvajede mig.
Og jeg mistede Nami.
Jeg mistede kortet til Grand Line.
Måske mister jeg også dig.
Jeg vidste det ikke før.
Men jeg ved det nu, og det er så enkelt.
Jeg har brug for dig, Zoro.
Jeg har brug for,
at du vågner.
Har du mere at sige, eller kan jeg få lov at sove?
Zoro?
Zoro!
Zoro, du er ikke død!
Lige nu ville jeg ønske, at jeg var.
Jeg havde en mærkelig drøm.
Nami rejste.
Det gjorde hun.
Det er min skyld.
Nej. Du gjorde ikke noget galt.
Du opførte dig som kaptajn.
- Vores besætning går i opløsning. - Nej.
Jeg, Roronoa Zoro...
...lover at stå ved din side fra nu af indtil slutningen.
Indtil vi finder One Piece eller dør i forsøget.
Marinesoldater, pirater eller havuhyrer kan bare komme an.
Du er min kaptajn, Luffy, og jeg er din førstestyrmand.
Zoro!
Jeg var ikke bekymret.
Han er i live!
Jeg sagde det til dem: "Ingen generer Stråhattene!"
Ja!
De svømmede for deres liv.
Skræmte du dem væk?
- Den store kaptajn Usopp. - Ja.
Hvad gør vi nu? Sætter vi kurs mod Grand Line?
- Nej. - Men vi skulle finde One Piece.
Ja.
Men vi skal have hele besætningen med.
Først...
Først finder vi Nami.
Der er masser af tørret kød.
- Har vi for meget med? - Ved du, hvem du sejler med?
Ja.
Mangler I en kok?
Ja! Ja, det gør vi!
Velkommen ombord.
- Hvorfor tager vi tjeneren med? - Vi kan ikke koge vand.
Sæt sejl.
Kast fortøjningerne.
Sanji!
Hold fødderne tørre.
Farvel, Zeff.
Alle disse år
har jeg boet i dit møghus, lavet mad på din møgrestaurant...
Jeg skylder dig alt!
Tak, fordi du holdt mig ud alle de år, gamle mand.
Jeg glemmer dig aldrig!
Vi skal finde Nami, men hvordan gør vi det?
Vi ved ikke engang, hvor hun er.
Jeg kender en, der gør.
Hej, drenge!
Tekster af: Maiken Waldorff