‫קראת לו "סבא" הרגע?‬
‫הרימו את המפרש. אטמו את הפתחים!‬
‫הרימו את התורן הראשי, בחורים!‬
‫התכוננו לעלות לסיפון.‬
‫הספינה שלנו מוכנה להפלגה.‬
‫מה זה?‬
‫סבא. זו הספינה הראשונה שלי.‬
‫איך תצפה להצטרף למארינס‬ ‫כשאתה מבזבז זמן על שטויות?‬
‫אני לא רוצה להצטרף למארינס.‬
‫אני פיראט!‬
‫לא!‬
‫סבא, לא!‬
‫תפסיק! זו הספינה שלי!‬
‫היום תתחיל באימונים.‬
‫אבל ראשית...‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫ארוחת צהריים.‬
‫לא, שחרר אותי! אני פיראט!‬
‫תתכופפו!‬
‫כולם בסדר?‬ ‫-אני חושבת שכן.‬
‫לא! אני לא בסדר. אני לא קרוב לבסדר.‬
‫אוסופ, תירה בחזרה!‬
‫אולי נשוט מכאן כמה שיותר מהר?‬
‫לברוח מהמארינס?‬
‫לא. לעולם לא!‬
‫נאמי, קצצי את... הדבר הזה של המפרש.‬ ‫נטביע את הספינה שלהם.‬
‫אין לנו זמן, הם גונבים את הרוח שלנו!‬ ‫אם הם ימשכו אותנו לצידם, אנחנו גמורים.‬
‫את הנווטת, תעשי משהו!‬ ‫-זורו, מתח את המפרש ופנה חזק לצד נמל!‬
‫אתה יודע להטעין תותח, נכון?‬ ‫-בטח, הטענתי אלפים מהם.‬
‫זה בטח דגם שונה ממה שהתרגלתי אליו.‬
‫מה זה צד נמל?‬ ‫-שמאלה!‬
‫אוסופ, טען את התותח, תדליק את הפתיל‬
‫ואז תעוף משם!‬
‫אוסופ!‬
‫מה ל...‬
‫אוי ואבוי.‬
‫גוף הספינה שלהם חשוף לחלוטין, המפקד.‬ ‫רשאי אש?‬
‫ללא פגיעות קטלניות.‬
‫אני רוצה את הפיראטים האלה בחיים.‬
‫תן לי את זה.‬
‫ספינת פיראטים,‬
‫בפקודת המארינס,‬
‫קפלו מפרשים והיכנעו לסמכותי.‬
‫לעולם לא!‬
‫בסדר, פרחח. נעשה את זה בדרך שלך.‬
‫לא רע, ילד.‬
‫לא רע.‬
‫זה היה מדהים! הצלת אותנו!‬ ‫-לא סיפרת לי שאתה יכול לעשות את זה.‬
‫לא ידעתי שאני יכול!‬
‫כן!‬
‫נאמי, תוציאי אותנו מפה.‬
‫אין בעיה.‬
‫בואו ניעלם.‬
‫- ואן פיס -‬
‫מה מצב הספינה?‬ ‫-המעקה שבור.‬
‫הנזק קטן. יכול היה להיות הרבה יותר גרוע.‬
‫יכול היה להיות יותר טוב.‬ ‫-אני לא רואה את המארינס.‬
‫אי אפשר לראות כלום במרק הזה.‬
‫אנחנו צריכים מקום בו נוכל להסתתר‬ ‫ולחמוק מהתגבורת שישלחו בעקבותינו,‬
‫אבל המפות שלי חסרות תועלת בערפל הזה.‬ ‫-מה לופי אמר?‬
‫הוא בחרטום. הוא לא אמר כלום מאז שברחנו.‬
‫טוב, מישהו צריך לדבר איתו.‬ ‫על זה ועל העניין השני.‬
‫מה העניין השני?‬ ‫-מעניין מה זה יכול להיות...‬
‫הסיפור הזה,‬ ‫"סגן אדמירל המארינס הוא סבא שלי".‬
‫אה, זה...‬
‫אני לא מכיר אותו כל כך טוב.‬
‫זה לא נראה כמו סיפור גדול.‬
‫אתה הקצין הראשון שלו.‬ ‫נראה שזה חלק מתיאור התפקיד שלך.‬
‫בסדר.‬
‫מה שלומך?‬
‫נהדר. אבל הכובע שלי נפגם קצת בקרב.‬
‫כן.‬
‫בקשר לקרב. אתה רוצה לדבר על זה?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, שיחה טובה.‬
‫הוא נראה לי בסדר.‬
‫שאלת אותו בכלל?‬
‫היי!‬
‫אתם מריחים את זה?‬
‫את מה?‬
‫יש משהו ברוח.‬
‫זה מריח כמו חמאה.‬
‫רוטב סויה.‬
‫ובשר.‬
‫אני לא מריח כלום.‬
‫את חושבת שיש לו נזק מוחי?‬ ‫-אני חושבת ככה תמיד.‬
‫לופי, נחמד לשחק עם חוש הריח,‬ ‫אבל אנחנו חייבים לצאת מהערפל הזה.‬
‫אני יודע, אבל אני מריח אוכל,‬
‫וזה אומר שמישהו מבשל איפשהו.‬
‫חמש מעלות לימין!‬
‫לא! שלוש מעלות שמאלה.‬
‫כשמוסיפים אוכל למשוואה,‬ ‫פתאום הוא יודע לנווט.‬
‫מה זה?‬
‫זו יבשה?‬
‫זה לא יכול להיות. אין איים בסביבה.‬
‫מה זה... בארטיה?‬
‫כולם הולכים לסירת הדג הזו.‬
‫הריח הזה... נראה לי שזו מסעדה.‬
‫אז אני יודע מה נעשה עכשיו.‬ ‫-נסתיר את הספינה כדי להתחבא מהמארינס?‬
‫נחזור לכפר סירופ, שם בטוח?‬
‫לא.‬
‫בואו נאכל!‬
‫כדאי שיהיה בר בדג הזה.‬
‫ברוכים הבאים לבארטיה. אפשר לעזור?‬
‫היי! איפה אוכלים?‬ ‫-הזמנת מקום, אדוני?‬
‫אנחנו צריכים להזמין מקום?‬ ‫-אנחנו מלאים היום.‬
‫אוכל לשים אתכם ברשימת ההמתנה.‬ ‫תחכו שלושה שבועות.‬
‫אולי כדאי שתבדוק את הרישומים שלך שוב,‬ ‫לא כדאי שתסרב למלך הפיראטים העתידי.‬
‫ובמי מדובר, אדוני?‬
‫מונקי די לופי.‬
‫אולי שמעת עליו?‬
‫במקרה הזה, נמצא שולחן.‬
‫כן! ידעתי.‬
‫בעוד שלושה שבועות.‬
‫תיאלץ לסלוח להם. הם מטומטמים.‬
‫ודאי.‬
‫מכאן, גברתי.‬ ‫-ראית? זה תמיד עובד.‬
‫אשמח לאחסן את החרבות שלך, אדוני.‬
‫זה בסדר.‬
‫בסדר גמור, אדוני.‬
‫הנה התפריטים שלכם.‬
‫המלצר יגיע אליכם בקרוב.‬
‫מעניין איזה אוכל יש להם.‬
‫קדימה, אתה מעכב את העבודה.‬ ‫-הרוטב צריך להתקרר.‬
‫לא ראיתי את זה בתפריט.‬ ‫-זה נקרא דמיון, פאטי,‬
‫לא הייתי מצפה ממך להבין.‬ ‫-תרצה שנצא החוצה?‬
‫אתה מזמין אותי לרקוד?‬ ‫אבל שמתי עין על הבלונדינית בשולחן שמונה.‬
‫כדאי שתשים עין על התפריט.‬ ‫אני לא יודע מה זה, אבל הבוס לא יאהב את זה.‬
‫ההזמנה מוכנה!‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫-זה סנפיר כחול זך ומאודה.‬
‫זו טונת פיל ואספרגוס חרוך‬
‫ברוטב סויה מתוק ומצומצם.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-בעיני זה זבל.‬
‫ביום שבבארטיה יגישו מנה כזו, חציל קטן,‬
‫יהיה היום בו הגיהינום יקפא.‬
‫אם אצטרך לצלות עוד צלע לדרגת מדיום-וול,‬ ‫אני אמות משיעמום, חתיכת חרא רקוב!‬
‫זה מה שאנחנו מגישים.‬ ‫-זה עלבון לבשר.‬
‫אתה לא אוהב לבשל את התפריט שלנו?‬ ‫בסדר. יותר מאשמח לתת לך עבודה במקום אחר.‬
‫בעצם, אתה יוצא מהמטבח.‬
‫עכשיו צא החוצה ותעבוד כמלצר. זוז!‬
‫אני אומר שזה השולחן שלי.‬
‫קרוב למטבח, כדי שאוכל להריח את הבשר.‬
‫אולי כדאי שתשב בשולחן בחוץ.‬ ‫כרגע, רק אותך אני מריח.‬
‫היי. בבקשה, רבותיי.‬
‫אתם מכירים את החוקים.‬ ‫בבארטיה לא מבזבזים אוכל ולא עורכים קרבות.‬
‫לא. לא יהיה כאן קרב. אני פשוט אהרוג אותו.‬
‫בוא נראה אותך.‬
‫אמזוג לשניכם כוס של איצובורגר סטיין.‬ ‫על חשבון הבית.‬
‫טוב, אני אשתה את זה.‬
‫אחרי שהוא יתנצל על נימוסיו הרעים.‬ ‫-על גופתי המתה.‬
‫הוא לוחם טוב.‬
‫אל דאגה, חברים. תיהנו מהארוחה.‬
‫היי, ברוכים הבאים למסעדה המחורבנת שלנו,‬ ‫בה הדבר היחיד שגרוע מהאווירה הוא האוכל.‬
‫שמי סנג'י. מה להביא לכם?‬
‫את כל התפריט. בבקשה.‬ ‫-תשתו משהו?‬
‫אולי קוקטייל מקורי‬ ‫כדי שתצליחו לבלוע את האוכל?‬
‫אתה ממש מתאמץ למכור, מה?‬
‫אני מתנצל, גברתי.‬ ‫לא ראיתי אותך. תרצי אפריטיף?‬
‫יש לנו יינות מיקו נדירים במלאי.‬
‫או שאולי תרצי כוס אומשו?‬
‫את יודעת, משהו מתוק למישהי מתוקה.‬
‫יש לך בעיה בעין?‬ ‫-היופי שלך מעוור אותי.‬
‫מלצר, אפשר לקבל בירה ומשהו לחברים שלי?‬
‫שתי בירות. בדרך כלל אני שותה שלוש, אבל...‬ ‫-וחלב.‬
‫שלוש בירות וחלב. ולגברת?‬
‫מים.‬ ‫-מים רגילים, סודה, מינרלים?‬
‫עם או בלי קרח? קוביות או שבבים?‬ ‫-מים רגילים בכוס רגילה. תודה.‬
‫מייד.‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫"גברתי. סליחה על התנהגותי החצופה.‬ ‫האם גברתי תעדיף את המים שלה בכוס קריסטל‬
‫"או שמא קערה מוזהבת‬ ‫תהלום את סגנונה של הגברת?"‬
‫לנאמי יש חבר...‬
‫אתם פשוט נוראים.‬
‫מה הנזק?‬
‫אנחנו מתקדמים, אבל הספינה זקוקה לתיקון.‬ ‫עלינו לחזק את מסגרת המפרש והסיפון...‬
‫מתי נפליג?‬ ‫-בעוד יום ואולי אף יומיים.‬
‫אדוני, יחידה 77 של המארינס‬ ‫עורכת תמרונים בסמוך.‬
‫הם יוכלו להגיע הנה בעוד כמה שעות.‬ ‫-לא.‬
‫אנו לא זקוקים לעזרתם.‬
‫אם נתעכב, אנו עלולים לאבד את לופי.‬ ‫-לא נשדר קריאות מצוקה.‬
‫נטפל בבעיה הזו בעצמנו.‬
‫הלו.‬
‫מיהוק, תפסתי אותך באמצע משהו?‬
‫- חי או מת‬ ‫דרקול מיהוק -‬
‫- הפרס על ראשו בוטל‬ ‫בצו הממשלה העולמית -‬
‫רק הרגתי קצת זמן.‬
‫מה אוכל לעשות בשבילך, סגן אדמירל?‬
‫יש לי בקשה עבורך.‬ ‫כזו התואמת את כישוריך המיוחדים.‬
‫מי הקורבן?‬
‫בחור צעיר בשם לופי.‬
‫הוא חושב שהוא פיראט.‬
‫זה לא נשמע כמו אתגר גדול במיוחד.‬
‫לא, אל תזלזל בו.‬
‫הוא בלתי צפוי.‬
‫רגע אחד.‬
‫מספיק!‬
‫לצערי, הגיע הזמן שאגמור עם זה.‬
‫- דון קריג, 17,000,000 ברי -‬
‫הרגת את אנשיי, השמדת את הצי שלי.‬
‫למה אתה רודף אחריי?‬
‫הערת אותי מתנומה.‬
‫אז אהפוך אותה לקבועה!‬
‫איזה הימור אחרון מאכזב.‬
‫סליחה, סגן אדמירל.‬
‫עוררת את סקרנותי. לאן לצאת?‬
‫לים המזרחי. לאזור סמבה.‬
‫ומיהוק,‬
‫הבא אותו חי, בכל מחיר.‬
‫אני לא יכול לאכול יותר.‬
‫אבל זה כל כך טעים.‬
‫לגמרי, אחי.‬ ‫-אני אהיה שבעה שבוע.‬
‫שנזמין קינוח?‬ ‫-כבר יש לי.‬
‫זה מזכיר לי, אנחנו צריכים לשתות לחיים.‬ ‫קדימה, קחו את הכוסות שלכם.‬
‫לחיי הצוות הטוב ביותר בים‬ ‫ולניצחוננו גם! כן!‬
‫לא, סליחה.‬
‫איזה ניצחון בדיוק?‬
‫נגד המארינס.‬ ‫זה היה הקרב הראשון שלנו ומחצנו אותם.‬
‫אין לי מושג בכמה קרבות ימיים השתתפתם...‬
‫שני תריסר, לפחות.‬ ‫-אבל זה היה אסון.‬
‫היינו לא מוכנים ולא מתואמים.‬
‫במצב רגיל, היינו נמצאים עכשיו בקרקעית הים.‬ ‫-אבל זה לא קרה. לופי הציל אותנו.‬
‫אנחנו באמת נתעלם מהפיל שבחדר?‬
‫לא חשבת לומר שסבא שלך הוא במארינס,‬ ‫ועוד סגן אדמירל במארינס!‬
‫אני לא יודעת מה איתכם, לא הסכמתי לזה.‬ ‫-פשטת על בסיס מארינס.‬
‫ברור שתהפכי למטרה.‬ ‫-לו גנבתי את המפה בעצמי,‬
‫אף אחד לא היה יודע שהייתי שם.‬ ‫בניגוד להרס המשרד של מפקד הבסיס.‬
‫החשבון, אדוני.‬
‫תודה, אישי הטוב.‬
‫לא, אדוני. תודה לך.‬
‫לא אמרתי שטוב שהמארינס רודפים אחרינו,‬
‫אבל הוכחנו שהם לא יוכלו לדרוך עלינו.‬
‫הצוות הזה, הצוות שלנו,‬ ‫יכול להתמודד עם כל מצב.‬
‫מי זה מונקי די לופי, לעזאזל?‬
‫כאן.‬ ‫-נראה שהתבלבלת בקשר לחוקי המקום.‬
‫בבארטיה לא מקבלים אשראי.‬
‫אכלת, שילמת.‬
‫לדעתי, אתה התבלבלת.‬
‫הארוחה הזו כבר שולמה.‬ ‫פשוט לא נתתי לך את הכסף עדיין.‬
‫כן, ואיך זה ייתכן?‬ ‫-תוסיף את הסכום לחשבון האוצר שלי.‬
‫אנא ספר לי, מה זה?‬
‫יכול להיות שאני לא נראה לך רציני כרגע,‬
‫אבל אתה מדבר עם מלך הפיראטים העתידי.‬
‫ברגע שאמצא את הוואן פיס, אני אחזור לכאן‬
‫ואשלם את החשבון במלואו‬
‫בתוספת ריבית.‬ ‫-יש לי רעיון יותר טוב.‬
‫אני צריכה משקה.‬
‫כן. עכשיו את מדברת.‬
‫אתה, מר מלך הפיראטים העתידי,‬ ‫תהיה תורן המטבח שלי.‬
‫אתה תשטוף כלים ותשלם את חובותיך.‬
‫את כל אלה?‬ ‫-בתור התחלה.‬
‫תזכור: הארוחה שאכלת עם החברים שלך‬ ‫שווה לשנת שטיפת כלים.‬
‫במקומך, הייתי מתחיל לעבוד.‬ ‫נתחיל להגיש שוב בעוד שעה.‬
‫מה אתה חושב שאתה עושה?‬ ‫-זה מספיק, זקן אחד.‬
‫תלבש את הז'קט, חציל קטן.‬ ‫לא סיימת את המשמרת.‬
‫תן לי לחזור לעבוד במטבח, או שאלך מכאן.‬ ‫-תלך לתוך האוקיינוס, מצידי.‬
‫אם תבשל מנה דומה במטבח שלי,‬ ‫היא תלך למקום אליו הלכה המנה הקודמת.‬
‫תוכל לגרש אותי מהמטבח. לעולם לא אהיה מלצר.‬
‫בסדר גמור. אתה לעולם לא תבשל במסעדה שלי.‬
‫הבנת?‬
‫לאט לאט.‬
‫אני לא חושב שיש כאן אלכוהול,‬ ‫יש לזה טעם של ממתק.‬
‫בפעם האחרונה שאמרתי את זה,‬ ‫התעוררתי מתחת לשולחן עם הפנים ברצפה.‬
‫יש זהב בתחתית הכוס הזאת?‬
‫את כל הזמן בוהה בה.‬
‫אתה באמת לא רואה בעיה במה שלופי עשה?‬
‫כן. הוא היה צריך לספר לנו.‬
‫אבל במקרה שלא שמת לב,‬
‫אנחנו רוכשים אויבים בכל מקום.‬
‫ליצנים מטורפים, משרתים רצחניים.‬ ‫מה כבר יעשה לנו סגן אדמירל?‬
‫לא, אתה לא מבין.‬
‫אסור לי להיתפס. לא כשאני כל כך קרובה ל...‬
‫מי מוכן לעוד משקה? אני מזמינה.‬
‫זה המשקה האהוב עליי.‬
‫רום. את הבקבוק השני הכי יקר שלך.‬
‫עוד משהו?‬ ‫-כן.‬
‫אם ארצה לעבור בבטחה לאיי קונומי,‬ ‫עם מי כדאי לי לדבר?‬
‫איתי.‬
‫זה יעלה לך. ששת אלפים.‬ ‫-יש לי ברי.‬
‫את צריכה מקום לחברים שלך?‬
‫לא. רק בשבילי.‬
‫אני ברציף 22.‬
‫תהיי מוכנה לצאת עם שחר.‬
‫אני יודע שאתחרט על זה, אבל מה קרה?‬
‫שום דבר.‬
‫מה שאמרת בכפר סירופ,‬
‫בקשר לגארפ.‬
‫אני מתחיל לחשוב שצדקת לגביו.‬ ‫-מה, יש לי יום הולדת היום?‬
‫ברור שאני צודק.‬
‫שמעת על מישהו בשם מיהוק?‬
‫הסייף הטוב בעולם?‬
‫שליט החרבות הטוב בהיסטוריה?‬
‫אחד משבעת אדוני הים?‬ ‫-אדוני הים?‬
‫לפני שנים,‬ ‫חיו שבעה פיראטים בעלי כוח מדהים,‬
‫וכל אחד מהם היה גרוע מחברו.‬
‫הם שלטו בימים והתעמרו בכל מי שנקרה בדרכם.‬
‫הממשלה העולמית יכלה לרדוף אותם,‬
‫אך הדבר היה מביא למלחמה כוללת.‬
‫בממשלה הבינו‬ ‫שעדיף לקיים ברית קרובה עם הפיראטים.‬
‫לכן הם הסכימו לעבוד יחד.‬
‫למה המארינס צריכים לעבוד עם פיראטים?‬
‫כדי לבצע פעולות שיוכלו להתנער מהן.‬
‫בתמורה, אדוני הים זכו לחופש פעולה.‬ ‫-כדי לפעול כמו פיראטים?‬
‫כדי לעסוק בפיראטיות בלתי חוקית?‬
‫קובי, אתה יודע לקשור קשר,‬
‫אבל אין לך מושג איך העולם עובד.‬
‫היי, תורן,‬
‫איך מתקדמת ערימת הכלים?‬
‫לא נראה שהיא קטנה.‬
‫הזקן הזה הוא חתיכת טיפוס.‬
‫אתה בטח מתחרט שנתת לו שטר חוב.‬ ‫-חרטות הן לא הקטע שלי.‬
‫אין טעם להסתכל לאחור.‬ ‫-יש לך מזל.‬
‫לפעמים, כשאני מנסה להסתכל קדימה,‬ ‫אני רק רואה אחורה.‬
‫כמה זמן עבדת כמלצר?‬ ‫-אני לא מלצר, אני טבח.‬
‫הטבח הטוב בים המזרחי.‬
‫אבל זה לא משנה.‬
‫כל עוד הזקן הזה אחראי, לא אעבוד במטבח.‬
‫אבל בישלת ארוחה נהדרת.‬ ‫-מנת הסנפיר הכחול הזך והמאודה?‬
‫כן.‬ ‫-טעמת ממנו?‬
‫כן, כמובן. לא יכולתי להתאפק.‬
‫לא חשבתי שהאוכל כאן יכול להיות טוב מזה.‬
‫אתה יודע, אתה טבח נהדר.‬ ‫למה זף רוצה שתהיה מלצר?‬
‫בגלל שהוא מקנא.‬
‫אני צריך לנהל את המקום הזה.‬ ‫זה לא יקרה בגלל הזקן העקשן הזה.‬
‫אז זה החלום שלך.‬
‫להיות השף של בארטיה.‬
‫לא.‬
‫אז אתה אוהב לבשל.‬ ‫אתה פשוט לא רוצה לבשל כאן?‬
‫יש מקום‬
‫בו אפשר למצוא רכיבים מכל ארבעת הימים.‬
‫מהים המזרחי, מהים המערבי,‬ ‫מהצפוני ומהדרומי. זהו ה"אול בלו".‬
‫איש לא יודע איפה המקום הזה, אבל...‬
‫יש שם דגים שמעולם לא נראו קודם.‬
‫אתה יודע, אצות ים נדירות.‬ ‫תבלינים שאיש לא טעם מעולם.‬
‫זהו גן עדן לטבחים. ואני אמצא אותו יום אחד.‬
‫זה החלום שלי.‬
‫אם אתה רוצה לבשל, אתה צריך לבשל.‬
‫אל תיתן לזקן עקשן להכשיל את החלום שלך.‬
‫תתנגד לו. תגיד לו מה אתה רוצה.‬
‫זה יותר מסובך מזה.‬
‫גם סיבוכים הם לא הקטע שלי.‬
‫הצילו!‬
‫בבקשה.‬
‫עזרו לי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אני כל כך רעב. בבקשה.‬
‫טוב, זה בסדר.‬ ‫מה דעתך על בשר בקר ואורז מטוגן?‬
‫מה אתה חושב שאתה עושה?‬ ‫-בבארטיה, כולם אוכלים.‬
‫מי ישלם על זה? זה עסק.‬
‫לא נוכל לתת נדבות‬ ‫לכל פיראט חסר מזל שיגיע הנה.‬
‫אם מישהו רעב, אני אאכיל אותו.‬
‫זף גירש אותך מהמטבח.‬ ‫-אני לא רואה את הזקן פה. ואתה?‬
‫זו הבעיה שלך.‬
‫נסחפתי בים במשך שבוע.‬
‫הצלת את חיי הערב.‬
‫אתה לא רק טבח טוב, אתה גם איש טוב.‬
‫אם זף לא מעריך אותך,‬
‫תצטרף לצוות שלי.‬
‫אני רציני. באמת.‬
‫אני מצטער, תורן. כבר יש לי עבודה.‬
‫אבל אתה לא מרוצה כאן.‬
‫ונצטרך טבח נהדר בדרך למציאת הוואן פיס.‬
‫הוואן פיס?‬
‫כן, אני אמצא את האוצר‬ ‫ואהפוך למלך הפיראטים.‬
‫גם אנחנו חיפשנו אותו.‬
‫הייתי חלק מצי פיראטים אדיר.‬
‫הקפטן שלנו נשבע למצוא‬ ‫את אוצרו של גולד רוג'ר, אבל...‬
‫בקו הגדול הוא קרס.‬
‫איבדנו 50 ספינות ו-5,000 איש.‬
‫הייתי הניצול היחיד.‬
‫תציל את עצמך.‬
‫תשכח ששמעת על הוואן פיס.‬
‫יש בו חן מסוים.‬
‫הוא דומה למשהו תזזיתי וחסר תיאום...‬
‫חילזון ים.‬ ‫-בדיוק.‬
‫לזה הוא דומה. תסתכל עליו.‬ ‫נראה ששום דבר לא מכביד עליו.‬
‫ומה הדבר שכל כך מכביד עלייך?‬
‫אין לך מושג.‬ ‫-אני בטוח שיש לי.‬
‫אני בטוח שאני יודע עלייך‬ ‫יותר משאת יודעת עליי.‬
‫כן, בטח. אתה ברור כמו ספר פתוח.‬ ‫-תרצי להוכיח?‬
‫אם אנחש פרט אודותייך, את תשתי.‬
‫אם תנחשי פרט אודותיי, אני אשתה.‬
‫קדימה.‬
‫ספר לי על עצמי.‬
‫אני בטוח שגדלת בעיר גדולה.‬
‫חרשת מזימות.‬
‫הסתובבת בברים מגונדרים כאלה.‬
‫אתה בטח צמא.‬ ‫-את אומרת שאני טועה?‬
‫גדלתי בכפר קטן. הוא בקושי נחשב לכפר.‬
‫היו שם רק כמה בתים במרכז פרדס קלמנטינות.‬
‫שתה.‬
‫תורך.‬ ‫-טוב.‬
‫אבל אני קלטתי אותך כבר באורנג' טאון.‬
‫אני מתערבת שלא היו לך חברים כילד.‬
‫היו לי חברים.‬
‫חרבות לא נחשבות.‬
‫הייתה לי חברה אחת.‬
‫זו חברה אחת יותר משהייתה לי.‬
‫שתה.‬
‫שתי.‬
‫שאחזור מאוחר יותר, המפקד?‬
‫לא.‬
‫כמעט סיימתי כאן.‬
‫מה העניין, צוער?‬
‫האם שלחת את דרקול מיהוק לרדוף את לופי?‬
‫זה הרגל מגונה,‬
‫להצמיד אוזניים לכותל.‬
‫שמעתי את מה ששמעתי, המפקד.‬
‫נראה שלפיראטים שונים יש חוקים שונים.‬
‫והים הוא כחול.‬
‫עוד משהו?‬ ‫-פשוט...‬
‫חתמתי על שבועה להגן על אנשים.‬ ‫להתייחס לכולם כשווים בפני החוק.‬
‫אם זה לא המצב...‬
‫אולי לא כדאי שאהיה במארינס.‬
‫שב, בן.‬
‫הצטרפתי למארינס לפני למעלה מ-50 שנה.‬
‫הייתי טירון בדיוק כמוך.‬ ‫כשהצטרפתי היו לי אידיאלים פשוטים,‬
‫אבל נאלצתי להסתגל‬ ‫מכיוון שהעולם אינו מקום פשוט.‬
‫יש מי שהחוקים אינם חלים לגביו.‬
‫אבל זה לא הוגן.‬
‫לא, זה לא הוגן.‬
‫אבל תצטרך להחליט אם תוכל לחיות עם זה.‬
‫יכולתי להיות אדמירל הצי היום,‬
‫אבל תמיד דחיתי את הקידום. אתה יודע למה?‬
‫בגלל שאצטרך לעשות את הדברים בדרכם.‬
‫אאבד את החופש שלי.‬
‫אתה מבין?‬
‫כן, המפקד.‬
‫העולם לא הוגן.‬
‫אבל המארינס הם מה שמפריד בין הסדר לאנרכיה.‬
‫אז הרשה לי לשאול אותך...‬
‫תוכל לחיות עם זה?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫המדים האלה.‬
‫נראה שהם מתחילים להתאים לך.‬
‫ואז הם כיוונו אלינו‬ ‫את התותחים הגדולים והחזקים ביותר שלהם.‬
‫אבל אני לא פחדתי‬
‫בגלל שאני הצלף הטוב בים המזרחי.‬
‫אז יריתי עליהם.‬
‫ושוב.‬
‫ושוב!‬
‫אמת המפרש שלהם נהרסה.‬ ‫המארינס מתו במים.‬
‫הכול בזכות קפטן אוסופ הגדול.‬
‫אז... אתה הקפטן?‬
‫טוב, טכנית לא.‬
‫אבל הסחתי את דעתם כדי שלופי,‬
‫שהוא הקפטן הרשמי,‬
‫יוכל להקפיץ אליהם את הפגז. בום.‬
‫אשמח מאוד לפגוש את לופי הזה.‬
‫בטח.‬
‫היי, בוא תפגוש את כל הצוות.‬
‫חבר'ה... תפגשו את החבר הכי טוב החדש שלי.‬
‫איך אמרת שקוראים לך?‬ ‫-מי מכם הוא מונקי די לופי?‬
‫מי רוצה לדעת?‬
‫אתה דרקול מיהוק.‬
‫יש לי עניין עם הקפטן שלכם.‬ ‫אם אתם יודעים מה טוב בשבילכם, תסגירו אותו.‬
‫אנחנו לא מכירים‬ ‫מישהו בשם לופי. נכון, זורו?‬
‫זורו?‬
‫עקבתי אחרי הקריירה שלך מאז שהייתי ילד.‬
‫כבוד לפגוש אותך, אדוני.‬ ‫-תודה.‬
‫ולכן צר לי להודיע לך שמחר...‬
‫אתה תמות.‬
‫רגע, מה?‬
‫אני, רורונואה זורו, מזמין אותך לדו-קרב.‬
‫עד המוות.‬
‫מעולם לא שמעתי עליך.‬
‫קוראים לי השד צייד הפיראטים.‬
‫אבל חלום חיי היה לגבור עליך בקרב אחד‬
‫ולהפוך לסייף הטוב בעולם.‬
‫אתה רציני.‬
‫קבל את האתגר שלי.‬
‫אתה תראה כמה אני רציני.‬
‫בסדר גמור.‬
‫מחר עם שחר.‬
‫וכשאסיים איתך, צייד הפיראטים,‬
‫אקח את הקפטן שלך.‬
‫מה עשית הרגע, לעזאזל?‬
‫טוב, סיימנו כבר?‬
‫אתה עושה עבודה נוראה.‬ ‫אבל לפחות עושה את מה שאומרים לך.‬
‫אם אתה חושב שסנג'י יוותר על חלומו בגללך,‬
‫שכח מזה.‬
‫סליחה?‬ ‫-שמעת אותי.‬
‫אולי גירשת אותו מהמטבח,‬ ‫אבל לא תוכל למנוע ממנו לבשל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, באמת.‬
‫פיראט גווע ברעב הגיע לכאן קודם‬ ‫ואתה יודע מה סנג'י עשה?‬
‫הוא בישל בשבילו, כאן במטבח שלך.‬
‫בגלל שחשוב לו יותר להאכיל אדם רעב‬ ‫מאשר לציית לחוקים שלך!‬
‫זה מה שהוא עשה, מה?‬
‫איזה ילד טוב.‬
‫לופי, יש לנו בעיה.‬
‫אולי תוכל לשכנע אותו לבטל את זה.‬
‫לא הייתי עושה את זה במקומך.‬ ‫-ראית את הגודל של החרב שלו?‬
‫הוא יעשה ממך סשימי.‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫אספר לך. הסבא המרושע שלך מהמארינס‬ ‫שלח בעקבותיך את אחד מאדוני הים‬
‫ובמקום לנצל את ההזדמנות לברוח,‬
‫זורו הזמין אותו לדו-קרב.‬ ‫-הוא נענה לאתגר.‬
‫אתה דומה לזבוב בעיניו.‬ ‫הוא יחבוט בך וישכח ממך.‬
‫לא אם אנצח.‬ ‫-אתה לא תנצח.‬
‫את לא יכולה להיות בטוחה בזה.‬ ‫-חבר'ה... אולי נשתה עוד.‬
‫תגיד לו שהוא יהרוג את עצמו.‬ ‫-תגיד לנווטת שלך שלא תתערב.‬
‫אולי זה לא רעיון מוצלח, זורו.‬
‫כשנקשרתי לצלב ונפגשנו, מה אמרתי?‬ ‫-"למה אתה חושב שאשחק איתך בפיראטים?"‬
‫לא את זה.‬ ‫-"אני מתפרנס מהרג פיראטים"?‬
‫לא. באמת...‬
‫אמרת שלפני זמן רב,‬ ‫הבטחת למישהי שתהיה הסייף הטוב בעולם.‬
‫הדרך היחידה לעשות זאת‬ ‫היא לנצח את מיהוק בדו-קרב ולקחת את תוארו.‬
‫זה מה שאני מתכוון לעשות.‬
‫אפילו אם תמות בזמן שתעשה את זה?‬
‫אולי תעשה משהו, בבקשה?‬
‫זה החלום שלו, נאמי.‬
‫לא אפריע למישהו להגשים את חלומו.‬
‫מה יידרש?‬
‫אתה רוצה שאגיד שאתה הטוב ביותר?‬ ‫אתה הטוב ביותר. בסדר?‬
‫לא ראיתי מישהו טוב ממך.‬ ‫אבל אתה לא טוב ממנו.‬
‫ואם תילחם בו מחר, אתה תפסיד.‬
‫מה אכפת לך בכלל?‬
‫בגלל שאתה חבר שלי, אידיוט.‬
‫בעצמך אמרת שאין לך חברים.‬
‫טוב...‬
‫את מצטרפת?‬
‫מונקי די לופי.‬
‫אני מופתע שהמארינס נזקקו לשירותיי‬ ‫בגלל חבילה כל כך קטנה.‬
‫למרות שאני אוהב את הכובע שלך.‬ ‫-מספיק.‬
‫בוא נתחיל.‬
‫מה זה, לעזאזל? הגעתי לקרב חרבות.‬
‫אני לא צד ארנבים עם תותח.‬
‫אני לא ארנב.‬
‫את זה עוד נראה.‬
‫גרמתי לך לברוח, מה?‬
‫בקושי.‬
‫אתה חזק.‬
‫אבל הקרב לא מוכרע רק בכוח.‬
‫תפסיק לדבר ותילחם.‬
‫אתה כמו צפרדע קטנה שמקרקרת בבאר.‬
‫קווה קווה קווה.‬
‫אחד מאיתנו יהפוך לסייף הטוב בעולם.‬
‫למה אתה לא נסוג?‬
‫אני לא יכול...‬
‫או שהחלום שלי יאבד לנצח.‬
‫אתה אמיץ, אני מודה.‬
‫אז אכבד אותך ואשתמש ביורו כדי להרוג אותך.‬
‫זה יותר טוב.‬
‫קדימה.‬
‫הובסת. למה אתה מתעקש?‬
‫פציעה בגב...‬
‫אין בושה גדולה מזו לסייף.‬
‫נהדר.‬
‫זורו!‬
‫מונקי די לופי, מה המטרה שלך?‬
‫אני אהיה מלך הפיראטים.‬
‫מלך הפיראטים?‬
‫זה אתגר מסוכן יותר‬ ‫אפילו מהניסיון לגבור עליי.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫זה מה שאעשה.‬
‫אולי תצליח.‬
‫העולם הזה זקוק לעוד הפתעות בלתי צפויות.‬
‫רורונואה זורו,‬
‫עוד לא הגיע זמנך למות.‬
‫התחזק ובוא למצוא אותי.‬
‫אני אחכה.‬
‫הוא מאבד כל כך הרבה דם.‬
‫הוא יהיה בסדר.‬
‫היי, זורו, אתה שומע אותי?‬
‫הוא אמר שעוד מוקדם שתמות.‬
‫לופי.‬
‫אם לא אצליח להפוך לסייף הטוב בעולם...‬
‫אתה תתאכזב.‬
‫נכון?‬
‫לעולם לא תאכזב אותי.‬
‫לעולם...‬
‫לא שוב.‬
‫מעכשיו...‬
‫עד שאנצח אותו.‬
‫ואהפוך לסייף הטוב ביותר.‬
‫לעולם לא אפסיד שוב!‬
‫זורו?‬
‫זורו!‬