Varför ville du bli rabbin?
Målet var att spela i NBA, men det är bara politik.
Jag menar allvar.
Jag...
Jag blir generad när jag säger det här.
Jag var rätt nervös av mig när jag var liten. Riktigt harig.
Jag tyckte att världen kändes kaotisk och otrygg.
Men när jag började lyssna på Toraundervisningen
och fick uppleva ritualerna och traditionerna,
kunde jag se världen som en tryggare, mer meningsfull plats.
Jag visste tidigt att jag ville ägna mig åt att hålla det vid liv.
Vilket bra svar.
Eller så var det mammas inflytande.
- Ser du fram emot att träffa henne? - Ja, att träffa dem båda.
Bra. De är viktiga för mig. Jag vill att det går bra.
- Nu blir jag nervös. - Var inte nervös.
Är det sant, om judiska pojkar och deras mammor?
- Vi står varandra nära. - Du pussar henne väl inte på munnen?
Nej. Det är ju äckligt.
Det var lugnt, jag var inte alls nervös, sen fick Noah mig att flippa ur.
Skräp, skräp, skräp.
- Skräp. - Ja.
- Skräp. - Okej.
Skrä... Det här är en jurykallelse. Du måste svara.
Jag kan inte. Jag tar bara den åtalades parti.
Och oroa dig inte.
Jag älskade att träffa din pappas föräldrar.
Det var lätt som en plätt.
För att båda två var döda.
Vilken tur. Jag vill inte sabba det.
Jag gillar verkligen Noah, och att träffa föräldrarna är ett viktigt steg.
Jag vet inte om vi kan vara ihop om de inte gillar mig.
Han frågade om jag skulle kunna konvertera.
Till judendomen.
Som religion.
Det är väl kul! Eller? Jag vet inte.
Jag vet inte ens om jag tror på organiserad religion.
Exakt.
Som vanligt ger ni mig inga användbara råd, så jag går.
- Nej, du får inte gå. - Varför inte? Hon har ett liv att leva.
Nej, vänta. Stanna, så får vi prata om religion.
Hjälp mig! Jag bad dig att fokusera.
- Är det hennes biljävel utanför? Otroligt! - Seriöst?
Jag var tvungen. Jag mår så dåligt när ni bråkar. Min livmoder slits itu!
- Morgan är död för mig. - Okej!
Jag vet inte om jag kan spela in podden med henne
när våra lyssnare inte kan lita på ett ord hon säger.
Som om jag vill göra podden med dig. Allt du säger får folk att somna.
Ingen bryr sig om vilken aluminiumfri deo du föredrar.
Var det en diss eller ännu en lögn? Det är svårt att veta med dig.
Ni vet väl att jag inte ljuger?
- Självklart, gumman. - Tack.
Men du gillar att berätta historier.
Minns du i femman när du sa till alla att jag var med i Wham!?
- Jag minns. - Det var underbart.
Jag försöker hjälpa dig,
men du vägrar acceptera att Noah ljög för dig. Sanningen kommer fram.
- Sluta vifta med fingret. - Jag viftar hur mycket jag vill.
Jag kan inte stanna här. Jag har en dejt i kväll
men en kille från en "desperat dejtingapp".
Och han råkar vara en sexig proffsbasebollspelare för Pittsburgh...
...laget.
Jag dejtade en basebollspelare en gång. Mitt livs mest erotiska tid.
Tack så mycket!
Hur kunde ni göra så?
Hej, läget?
Jag måste... Varför gömmer du dig i badrummet?
Du vill inte att din fru hör oss prata.
Så är det inte. Okej då. Jag har inte berättat för Esther att vi är kompisar än.
Varför ringer du?
Vad är grejen med Noah och Rebecca? Pratar de igen?
Vad menar du?
Om jag berättar en sak måste du lova att inte säga det till nån.
- Inte Noah, inte Esther. Ingen. - Hundra procent.
Fast jag har aldrig lyckats bevara en hemlighet, så ha det i åtanke.
Okej.
- Jag sprang på Rebecca förra veckan. - Spännande!
- Och jag pratade med henne. Eller Julie. - Vem är Julie?
Jag, men det visste inte Rebecca.
- Hon sa att hon och Noah typ är ihop igen. - Va? Inte en chans.
Det skulle Noah ha sagt. Han berättar allt. Jag är som hans rabbin.
Tänk om han döljer det för mig.
Det vore bittert.
Du måste reda ut det här. Berätta vad du får reda på.
Och nämn inte mig.
Okej. Visst. Men du får inte nämna mig.
Varför skulle jag det?
Jag vet inte. Det kändes som om jag också borde säga det.
Hej då. Tack, knäppis.
Hej då. Vi hörs.
- Vad är det där? - En present du kan ge min mamma.
- Tänker du tala om vad det är i lådan? - Absolut inte. Låt mig göra min grej.
Jag är en utmärkt presentgivare.
- Okej... - Lita på mig.
Ringer du på i ditt eget hus? Går du inte bara in?
- Utan att tala om att vi är här? Vad...? - Förlåt.
Djupt andetag. Jag har dig.
Välkomna.
- Hej. - Hej.
Här är min pojke!
- Hej. - Här är min pojke!
Hej.
- Du är så smal. - Nej, biffig.
Du måste vara den berömda Joanne.
Skyldig. Jag skriver gärna en autograf, mr Roklov.
- Säg Ilan. - Tack.
Mamma, det här är Joanne. - Joanne, min mamma Bina.
- Så trevligt att träffas, Bina. - Säg mrs Roklov.
Javisst. Jag har med en present.
Tack. Så snällt. Den är tung! Är det mat?
- Ja. Ska vi ta det till köket? - Jag älskar att äta. Det gör vi alla.
Jag hoppas att ni gillar det. Jag är väldigt förväntansfull. Det är
en specialgjord charkuteribricka som jag beställde speciellt.
Den blir perfekt till lunch.
Oj! Är det här fläsk?
Nej, det är prosciutto.
Prosciutto är fläsk.
Va? Kom igen.
- Prosciutto är väl italienskt nötkött? - Om det vore så väl...
Vera?
- Kan du slänga det här? - Vänta lite, Vera.
Skulle vi kunna äta runt fläsket? Bären är så färska.
Tack, kära du, men allt har smittats av fläsket.
Joanne tog också med det här.
- Va? - Ja.
- Det här är en fin present. Tack. - Hej, allihop.
Sasha, Esther. Titta vad jag fick av din bror.
- Jag tror att prosciutto är nöt. - Definitivt fläsk, men det var jättefint.
Tack. Så omtänksamt.
- Hej! Var är Miriam? - Hos sin bat mitzva-lärare.
- Vår lilla tjejs stora dag är snart här. - Helt otroligt.
Jag har aldrig varit på en bat mitzva. Det låter jättekul.
- Det blir en viktig dag. - Ja, verkligen.
- De är tråkiga. Du vill inte gå. - Horan brukar vara rätt kul.
Det är en jättefin simcha.
Men det är... Tack, båda två. Det är rätt tråkigt.
- Mamma, jag tänkte visa Joanne runt. - Gärna!
Sasha, kan du blanda till några drinkar
medan jag lägger undan den fina presenten från min son?
Vad sägs om ett stort glas vin?
Gärna rött.
Nej, vi serverar inte rött vin efter ett par incidenter.
- Det var Esther båda gångerna. - Tack...
Vitt går bra.
Esther, kan du skära upp lite gurka?
- Pratar du med mig? - Ja.
- I ditt kök? Och du är inte sarkastisk? - Nej, raring. Jag litar på dig.
Du vet vad du gör.
- Då så. - Ja. Sabba det inte.
Det gör jag inte. Det är bara gurka. Hur... Hur svårt kan det vara?
Och nu till det bästa: Mitt gamla sovrum.
- Oj! - Eller hur?
- Oj! - Som du ser var jag cool.
En himmelssäng. Var det här sängen du ville ha när du var 17?
Nej, men mamma valde den, köpte den och ställde den här.
Japp.
Sa du inte att du inte ville ha den?
Jag ville inte såra henne.
Det är bra, men man får säga ifrån ibland. Du kunde ha sovit i en racerbilsäng.
Det hade jag dödat för.
Så när du hade med tjejer hem så strulade ni under sänghimlen?
Jajamän. De älskade det. Vi strulade där. Ovanför den, under den, bredvid den.
Nej, jag har aldrig haft en tjej här.
Är jag din första?
- Välkommen till himmelssängen. - Wow!
Det är en del av planen.
Brunchen är klar.
Det där är en säng för en.
- Och därför inga tjejer. - Beklagar.
Jag är den goda svärdottern, nu när Joanne är här. Makten är berusande.
Tror du att hon blir kvar? Är det helt slut med Rebecca?
- Varför frågar du det? - Jag hörde nåt, bara.
- Av vem? Vadå? - Inget. Jag hörde inget.
Inte på ett fysiskt sätt.
Jag hörde det mer som en syn. En föraning eller nåt.
Du vet hur jag menar.
Älskling. Vet du vad som är lustigt?
Rebecca träffade den dumma systern. Hon låtsades inte veta vem hon var
och sa en massa lögner om henne och Noah bara för att jävlas.
Fantastiskt!
Kvinnor är otäcka.
Du måste lova att inte berätta det för nån.
Självklart inte. Det är bara...
Det är superintressant information som folk skulle döda för,
men jag säger inget till nån.
Okej. Bra.
Då så.
Ja.
Det går bra.
Oj!
Allt ser fantastiskt ut.
- Visst gör det? - Tack.
Du måste smaka på mammas berömda paté. Hon gör den från grunden.
- Okej. - Smaka på det.
Det är hackad lever.
- Mums. - Eller hur?
- Wow! - Jag känner lukten härifrån.
Så gott!
Berätta, Joanne.
Vad tillhör du för religion?
Ja...
Religion är inget jag direkt har växt upp med.
Vi firade jul, men det var den enda högtid mina föräldrar var intresserade av.
Dina föräldrar är väl skilda?
Nej, separerade.
Men det är nog permanent, eftersom pappa är gay.
- Esther, kan du skicka frukten? - Gärna.
Och det är vad din podd handlar om?
Att pappa är homosexuell? Nej. Det har tyvärr redan gjorts.
Den handlar om sex och relationer i den moderna världen.
Är det så du tjänar pengar?
Genom att prata om vad du gör bakom stängda dörrar, inför hela världen?
Betalar människor för att höra det?
Ja. Det är så jag tjänar pengar.
- Hur tjänar ni pengar? - Mamma!
Vem har kryddat gurkorna? Fantastiskt.
Tja... Jag hade fullt upp med att uppfostra barn.
Jag vet att det inte är lika viktigt som
att prata om tidigare älskare för allmän konsumtion.
Det är uppriktigt sagt pinsamt. Ingen kvinna borde bete sig så.
Nu räcker det!
Ni får ursäkta mig.
Herregud! Jag kommer att minnas det här ögonblicket i resten av mitt liv.
Joanne, välkommen till Miriams bat mitzva.
Jag framstår som en jävla ängel bredvid dig.
Jag går och pratar med er mamma.
Jag går. Det här är mellan henne och mig.
Jag tänkte inte prata med henne. Jag ska bara ta en tupplur.
Det går bra.
Hur vågar du gå in i mitt kök oanmäld?
Hur smakar prosciutton?
- Är den god? - Ingen kommer att tro dig.
Maten börjar bli kall, så...
Jag går tillbaka.
Joanne.
Joanne!
- Ni anar inte vad jag såg. - Lyssna inte på ett ord hon säger.
Hon försökte städa köket medan vi fortfarande åt.
Förstår ni?
Min tjej, Bina.
Jag har fått lov att kalla henne det.
Bina, du har en fantastisk familj.
Jag trodde inget annat, med tanke på vilken fantastisk man Noah är.
Varsågod.
Jag vill att du sitter bekvämt.
Det här är jättegott.
- Vad är det som händer? - Ingen aning.
Ska jag titta till pappa?
Bry dig inte om det. Han vaknar kl. 18. Då äter vi igen och sen somnar han.
Nån har ätit all prosciutto på charkuteribrickan.
Va?
Ja, det var jag.
Förlåt. Jag kunde inte låta bli.
- Jag hoppas att ni kan förlåta mig. - Men den låg i soporna.
Ja. Japp.
Jag fiskade upp den ur soporna och åt den.
Som en tvättbjörn.
Du är remarkabel. Hur kommer det sig att du inte är gift?
Ärligt talat, antagligen...
Jag är en obotlig romantiker.
Jag har inte hittat rätt svärmor än.
Mår du bra, mamma? Har du fått en stroke?
Jag skrattar, för Joanne är rolig.
Är det samma ton i podden? Om jag var gäst, vad skulle du göra?
Vi skulle börja med att få dig att känna dig väl till mods.
- Esther, låtsas vara min syster. - Ja, jag kan vara hora två.
- Vakta din tunga! - Det är ett skämt.
- Sluta! - Strunt samma.
Först pratar jag och min syster lite om oss själva.
Sen ber vi gästen att berätta sin historia.
Jag har en.
Mamma kan berätta. Och det blir alltid en läxa.
Tack, gubben.
När jag var ung, reste jag till New York för första gången, med min farmor.
Vädret var hemskt, så vad hände?
Hon blev förkyld och jag fick skaffa mentolsalva till hennes bröst.
Det första apoteket jag såg, på 51st och 6th, hade inget.
Jag återvände till hotellet och farmor låg och sov.
Jag hade inget att göra, så jag gick ner till lobbyn. Det fanns en bar där.
Frank Sinatra söp mig full och stoppade in sin tumme i min mun.
- Vänta. Va? - Jaha.
Vad är läxan?
Öppna inte munnen i närheten av Frank.
- Du var inte den dumma så länge. - Förlåt att jag är så trevlig.
Kan jag återkalla bat mitzva-inbjudan? Det är ingen fördel att ha dig där längre.
- Nej, jag kommer. - Jag försökte.
- Älskling, glöm inte rugelachen! - Jag har den.
- Hej då. - Jag har inte ätit på 20 minuter.
Messa din syster och fråga om hon vill äta med oss. Jag avskyr att ni bråkar.
- Vad bråkar ni om? - Inget.
Bitchen ljuger och försöker komma emellan mig och min bubala.
- Hur vet du att det är Morgan som ljuger? - Om du var insatt skulle du fatta.
Det är jag inte.
- Hej då. - Hej då, mamma. - Hej då, Sash.
Tack för en fin dag. Förlåt att jag höjde rösten.
- Det var fel. - Det gör inget.
Joanne, jag är så glad att vi fått lära känna dig.
Detsamma. Jag måste få receptet på patén.
Jag känner fortfarande smaken.
- Det är bara hackad kycklinglever. - Mums.
- Hej då, min son. - Hej då.
Uppriktigt sagt...
Jag tycker om dig så mycket mer än jag trodde.
Så gulligt.
Men du gifter dig aldrig med min son.
Undertexter: Rosanna Lithgow