Ce anume te-a făcut să-ți dorești să fii rabin?
Scopul era să ajung în NBA, dar asta ține de politică.
Vorbesc serios.
Știi...
Ciudat! Mi se face rușine să spun asta.
Am fost un puști foarte timid.
Ai putea spune chiar fricos.
Lumea îmi părea un loc haotic și nesigur.
Când am început să fiu atent la lecțiile din Tora
și când am descoperit ritualurile și tradițiile,
am început să văd lumea ca pe un loc mai sigur și mai plin de sens.
Am știut de mic
că vreau să o mențin așa cum e.
E un răspuns grozav.
A fost fie asta, fie influența mamei.
- Te bucuri s-o cunoști? - Abia aștept să-i cunosc pe amândoi.
Sunt importanți pentru mine. Vreau să meargă bine.
Acum am eu emoții.
Nu e nevoie.
E real ce se zice despre băieții evrei și mamele lor?
Suntem apropiați.
Nu-ți mai pupi mama pe buze, nu?
Nu. E scârbos.
NIMENI NU VREA ASTA
Eram bine. Nu aveam emoții.
Iar Noah m-a pus pe jar.
Gunoi, gunoi și iar gunoi!
- Gunoi. - Da.
- Gunoi. - Bine.
Nu. Te cheamă ca jurat. Trebuie să răspunzi la asta.
Nu pot. Mereu sunt de partea acuzatului.
Nu-ți face griji, dragă.
Mi-a plăcut să-i cunosc pe părinții tatălui tău.
- A fost floare la ureche. - Fiindcă amândoi erau morți.
Ce noroc! Nu vreau să o dau în bară.
Îmi place mult de Noah și ăsta e un pas important.
Nu știu dacă putem fi împreună dacă ei nu sunt de acord.
Știți că m-a întrebat dacă m-aș converti?
La iudaism?
Ca religie?
E distractiv! Este? Nu știu.
Nici eu nu știu. Nu știu dacă cred în vreo religie.
De acord!
Iar nu mi-ați dat niciun sfat util, așa că voi pleca.
- Nu. - Te iubesc.
- Pa! - Nu poți pleca.
De ce nu? Are o viață de trăit.
Nu! Nu, mai stai. Să mai vorbim despre religie.
- Ajută-mă. Am zis să nu divaghezi. - Nu...
Mașina aia parcată afară e a ei? Sunteți incredibili!
- Pe bune? - A trebuit.
E oribil când vă certați.
Îmi simt uterul rupt în două.
- Ce? - Morgan nu mai există.
Bine.
Nu știu dacă o să pot înregistra podcastul cu ea,
știind că ascultătorii nu pot avea încredere în ce scoate pe gură.
De ce aș face podcast cu tine când poveștile tale adorm publicul?
Nimănui nu-i pasă de deodorantul tău fără aluminiu.
- A fost o insultă? - Da.
Ori o altă minciună? Nu-mi dau seama.
Știți că nu mint, da?
- Desigur, scumpo. - Mulțumesc.
Dar mereu ai fost povestitoare.
Ții minte că în clasa a cincea spuneai oamenilor că sunt în Wham!?
- Eu țin minte. - Mi-a plăcut.
Încerc să te ajut,
dar refuzi să accepți că Noah te-a mințit, da?
- Adevărul va ieși la iveală. - Ia degetul!
Îl pun unde vreau. N-ai decât.
Nu mai pot sta aici. Am o întâlnire diseară
cu unul de pe un „site al disperaților”.
Se întâmplă să fie un jucător de baseball sexy
pentru Pittsburgh...
Pentru echipă.
Și eu m-am văzut cu un jucător de baseball. Cea mai erotică perioadă.
Mersi mult.
Nu-mi vine să cred că ai făcut asta!
Ce faci?
Trebuie să... De ce te ascunzi în baie?
Am înțeles. Nu vrei să ne audă soția ta.
Ce? Nu! Bine, da.
Nu i-am spus lui Esther că suntem prieteni.
De ce mă suni?
Care e treaba cu Noah și Rebecca?
- Iar vorbesc? - Cum adică?
Îți spun ceva, dar trebuie să-mi juri
că nu spui nimănui. Nici lui Noah, nici lui Esther.
Sută la sută.
Trebuie să-ți spun că n-am păstrat niciun secret.
Să știi asta.
Bine. M-am întâlnit cu Rebecca săptămâna trecută.
Bine, frumos.
Da. Am vorbit cu ea. Julie a vorbit.
Cine e Julie?
- Eu, dar ea nu știa. - Da.
Mi-a spus ea și Noah se vor împăca.
Ce? Nici vorbă. Noah mi-ar fi spus.
Îmi spune totul. Eu sunt rabinul lui.
Dar dacă mi-a ascuns asta?
Ar fi greu de digerat.
Nu știu, dar îi dăm noi de capăt. Zi-mi dacă afli ceva.
- Și nu-mi pomeni numele. - Bine, dar nici tu pe al meu.
Scuze, de ce aș face-o?
Nu știu. Ai spus-o tu, așa că am spus-o și eu.
Bine. Pa! Mersi, ciudatule!
Pa! Pe mai târziu!
- Ce e aia? - Un cadou de la tine pentru mama.
- Noah. Nu. - Ei?
- Îmi spui ce e în cutie? - Nici vorbă!
Lasă-mă să fac cum știu. Aleg cadouri bune!
- Bine. - Încredere.
Suni la ușa ta? Nu intri direct?
Fără să ne anunțăm? Ești...
- Ce e... - Scuze.
Bine, inspiră adânc. Sunt aici!
Bun-venit!
- Bună! - Bună!
Puiul meu!
- Bună! - Puiul meu!
Bună!
- Ai slăbit. - Nu, sunt puternic.
Tu trebuie să fii faimoasa Joanne.
Vinovată. Vă dau și un autograf dacă doriți, dle Roklov.
- Zi-mi Ilan. - Mulțumesc.
Mamă, ea e Joanne. Joanne, ea e mama mea, Bina.
- E o plăcere să te cunosc, Bina. - Spune-mi doamna Roklov.
- Bine. V-am adus un cadou. - Da.
Mulțumesc. Ce frumos! Greu.
- Da. - E mâncare?
- Este. - Intrați.
- Îl ducem în bucătărie? - Ador să mănânc.
- Da. - Tuturor ne place.
Sper să vă placă. Eram foarte încântată.
E un platou de charcuterie personalizat,
comandat pentru această ocazie.
Va fi perfect pentru prânz.
E cumva porc?
Nu. E prosciuto.
Prosciuto e carne de porc.
Cum?
Haide! Credeam că prosciuto e vită italiană.
- Aș vrea eu. - Vera, dragă.
Te rog, aruncă asta la gunoi.
Stai puțin, Vera.
E posibil să mâncăm tot ce e în jur?
Fructele sunt proaspete.
Mulțumesc, draga mea. Dar toate au fost murdărite de porc.
Joanne ți-a adus și asta.
- Cum? - Da.
E un cadou frumos. Mulțumesc.
- Salutare! - Bun-venit.
Sasha, Esther, uite ce am primit de la fratele tău.
- Sunt sigură că prosciuto e vită. - Nu, sigur e porc, dar e frumos.
Mulțumesc, copii. Frumos.
- Salut! - Bună, amice!
- Miriam? - La tutorele de bat mitzvah.
Vine ziua cea mare!
- Da. - Îți vine să crezi?
N-am mai fost la un bat mitzvah. Sună distractiv.
Va fi o zi foarte importantă.
Da. Devin plictisitoare. Nu ți-ar plăcea.
Hora e distractivă.
E un simcha frumos.
Dar e mai mult... Mulțumesc amândurora. E plictisitor.
- Mamă, o să-i fac Joannei o prezentare. - Mi-ar plăcea!
Pregătește-ne niște băuturi
în timp ce duc cadoul minunat de la fiul meu.
- Ce zici de un pahar mare de vin? - Roșu ar fi grozav.
Nu servim vin roșu în casa asta pentru că au fost incidente.
- Esther, de ambele dăți. - Bine. Mulțumesc tuturor.
Vinul alb e perfect.
Esther, scumpo, vrei să tai niște castraveți?
Cu mine vorbești?
În bucătăria ta?
- Și nu ești sarcastică? - Nu, scumpo. Am încredere în tine.
Te pricepi.
Bine.
Da. N-o da în bară.
Nu. Sunt doar castraveți. Cum să fie greu?
Partea cea mai bună a turului e vechiul meu dormitor.
Așa-i?
Da, după cum vezi, eram grozav.
- Ăsta e un pat cu baldachin. - Da.
Asta-ți doreai la 17 ani?
Nu, dar mama l-a ales. L-a cumpărat și m-am trezit cu el.
Da.
Nu i-ai spus că nu asta îți doreai?
Nu voiam s-o rănesc.
Îmi place că îți protejezi mama, dar poți să renunți uneori.
- Puteai avea un pat-mașină de curse. - Aș fi ucis pentru unul.
Când veneai cu fete, stăteați sub baldachin?
Da. Le plăcea.
Stăteam acolo.
Aici, deasupra, dedesubt...
- Nu, n-am adus nicio fată. - Nicio...
Sunt prima?
Bun-venit sub baldachin!
Face parte din planul meu.
Brunch-ul e gata.
Și patul ăla e pentru unu.
- De aceea n-am adus fete. - Scuze.
Nu-mi vine să cred că sunt nora cea bună în preajma Joannei. Puterea e amețitoare.
Crezi că Joanne va rămâne? Rebecca și Noah sunt terminați?
De ce întrebi asta?
Nu știu. Am auzit ceva.
Ce anume ai auzit?
Nimic. N-am auzit în adevăratul sens al cuvântului.
Am auzit-o ca pe o viziune sau o premoniție.
Știi cum se întâmplă?
Iubitule, știi ce e ciudat?
Bine. Rebecca s-a întâlnit cu sora idioată.
Se prefăcea că nu o cunoaște.
I-a spus o grămadă de minciuni despre ea și Noah.
Ca bătaie de joc.
E uimitor.
- Doamne! Femeile mă sperie! - Promite-mi că nu spui nimănui.
Da. Sigur că nu.
E ca și cum...
E o informație pentru care alții ar ucide,
iar eu nu voi face nimic și nu voi spune nimănui.
Bine. Grozav!
Deci iată-ne!
Da.
E-n regulă.
Totul arată incredibil!
- Nu-i așa? - Mulțumesc.
- Da. - Gustă faimosul pâté al mamei.
Îl face de la zero.
- Bine. - Încearcă o mostră.
E ficat tocat.
Așa-i?
Îl simt de aici.
E foarte bun!
Spune-mi,
Joanne, care e religia ta?
Ei bine,
nu aș putea spune că am crescut într-o religie anume.
Sărbătoream Crăciunul, dar era singura sărbătoare
pe care o țineau ai mei.
Și părinții tăi sunteți divorțați, nu?
Nu, sunt despărțiți.
Dar e ceva permanent fiindcă tata e gay.
- Esther, îmi dai fructele, te rog? - Cu plăcere.
Asta e tema podcastului tău?
Tatăl meu gay? Nu. Subiectul e luat, din păcate.
E vorba despre sex și relațiile în lumea modernă.
Așa îți câștigi existența?
Vorbești despre ce faci
în intimitatea casei tale cu bărbați în fața tuturor?
Oamenii chiar plătesc ca să audă asta?
Da. Așa fac bani.
- Tu cum câștigi bani? - Măiculiță!
Cine a condimentat castraveții? Superb.
Ei bine, am fost ocupată cu creșterea copiilor,
lucru mai puțin important
decât să vorbesc despre foștii iubiți în fața altora.
Sincer, e jenant. Nicio femeie nu trebuie să se poarte așa.
Mamă, ajunge!
Mă scuzați.
Dumnezeule!
O să-mi amintesc acest moment veșnic.
Te invit oficial la bat mitzvah-ul lui Miriam.
Par un adevărat înger în preajma ta!
Merg să vorbesc cu mama voastră.
Merg eu.
Pe noi ne privește.
Nu aveam de gând să vorbesc cu ea,
doar să trag un pui de somn.
E-n regulă.
Cum îndrăznești să intri în bucătăria mea neanunțată?
Cum e prosciuto?
E bun?
Nimeni n-o să te creadă.
Mâncarea se răcește, așa că...
Mă întorc.
Joanne.
Joanne!
N-o să credeți ce am surprins.
Nu credeți un cuvânt.
Voia să facă curat în bucătărie când încă mâncam.
Vă vine să credeți?
Scumpa mea Bina!
Mi-a permis să-i spun așa.
Bina, ai o familie minunată.
Mă așteptam, dat fiind că ai crescut un bărbat extraordinar ca Noah.
Îți trag scaunul.
Vreau să stai comod.
E delicios!
- Ce se întâmplă? - Habar n-am!
- Să văd ce face tata? - Nu te obosi.
Se trezește la 18:00. Mai mănâncă ceva și se culcă la loc.
Cineva a mâncat prosciuto de pe platou.
Ce?
Da. Eu l-am mâncat.
Îmi pare rău, nu m-am putut abține.
Sper că mă puteți ierta.
Dar era la gunoi.
Da, așa e.
Și l-am scos din gunoi și l-am mâncat.
Ca un raton.
Joanne, ești minunată! Cum se face că nu ești căsătorită?
Dacă e să fiu sinceră, poate pentru că...
sunt o romantică incurabilă.
Nu mi-am găsit soacra potrivită.
Mamă, ești bine? Ai un atac cerebral?
Nu, râd pentru că Joanne e amuzantă.
Ăsta e tonul podcastului?
Dacă aș fi invitată, ce ai face?
Eu și sora mea te-am face să te simți relaxată.
- Esther, dă-te drept sora mea. - Da, voi fi târfa numărul doi.
- Esther, atenție! - Nu, e o glumă.
- Vrei să încetezi? - Nu contează.
Eu și sora mea am vorbi puțin despre noi.
Apoi am ruga invitatul să ne spună povestea sa.
Am o poveste.
Da. Mama e povestitoare. Și are mereu o morală.
Mulțumesc, dragule.
Când eram tânără, am mers pentru prima dată la New York.
Eram cu bunica, iar vremea era îngrozitoare.
Și, desigur, a răcit îngrozitor.
A trebuit să caut cremă de masaj cu mentol.
Am mers la prima farmacie de pe 51 cu 6, dar nu aveau nimic.
M-am întors la hotel, dar bunica dormea.
N-aveam nimic de făcut, așa că m-am dus la barul de jos.
În fine, Frank Sinatra m-a îmbătat și mi-a băgat degetul în gură.
Stai, ce?
Care e lecția?
Ține gura închisă în preajma lui Frank.
Ai fost cea rea doar pentru puțin timp.
Scuze, sunt simpatică!
Pot să retrag invitația la bat mitzvah? Prezența ta nu-mi va mai fi de folos.
Nu, voi fi acolo.
Am încercat. Scumpule, nu uita de rugelach.
L-am luat.
- Pa, băieți! - N-am mâncat de 20 de minute.
Scrie-i surorii tale să ia cina cu noi.
- Nu. - Nu-mi place că v-ați certat.
- De ce v-ați certat? - Nimic. E o scorpie mincinoasă
care vrea să mă despartă de bubala.
De unde știi că ea minte?
- Ai înțelege dacă ai ști situația. - Da, nu o știu.
Bine, pa! Pa, mamă!
- Pa! - Pa, Sash!
Mulțumesc pentru o zi minunată. Scuze că am ridicat tonul.
- A fost greșit. - E în regulă.
Joanne, mă bucur să te cunosc!
Asemenea.
Și vreau rețeta pentru pâté.
Încă îi simt gustul.
E doar ficat de pui tocat.
- Pa, fiule! - Pa!
Sinceră să fiu,
te plac mai mult decât mă așteptam.
Ce drăguț!
Dar n-ai să rămâi cu fiul meu.
Subtitrarea: Linda Pricăjan