Miksi ylipäänsä halusit rabbiksi?
Halusin NBA:han, mutta se on pelkkää politiikkaa.
Olen tosissani.
Tiedäthän...
Tulin yllättävän itsetietoiseksi.
Olin aika hermostunut lapsi. Säikky.
Maailma tuntui kaoottiselta ja turvattomalta paikalta.
Kun aloin kiinnittää huomiota Tooran oppeihin -
ja kun altistuin rituaaleille ja perinteille,
aloin nähdä maailman turvallisempana ja merkityksellisempänä paikkana.
Tiesin jo nuorena, että haluan ylläpitää kaikkea sitä.
Olipa loistava vastaus.
Joko syy oli tuo tai äiti pakotti.
Odotatko äidin tapaamista? - Molempien vanhempiesi.
Hyvä, koska he ovat tärkeitä minulle.
Nyt minua alkaa jännittää. - Älä turhaan.
Ovatko juutalaispojat tosiaan läheisiä äitiensä kanssa?
Olemme aika läheisiä. - Et kai suutele äitiäsi suulle?
En. Sehän on ällöä.
Ei minua jännittänyt ollenkaan, mutta sitten Noah säikytti minut.
Roskaa, roskaa, nämäkin ovat roskaa.
Roskaa, roskaa. - Jep.
Tämä on kutsu valamiehistöön. Tähän pitää vastata.
En voi, olen aina syytetyn puolella.
Äläkä huoli, minusta oli ihana tavata isäsi vanhemmat.
Se oli helppoa.
Koska he olivat kuolleita.
Olit onnekas. Minä en halua mokata.
Pidän Noahista kovasti, ja vanhempien tapaaminen on tärkeä askel.
Emme ehkä voi olla yhdessä, jos he eivät hyväksy.
Noah kysyi, suostuisinko kääntymään.
Juutalaisuuteen.
Uskonnoksi.
Sehän on hauskaa. Vai onko? En tiedä.
Minä en edes tiedä, uskonko järjestäytyneeseen uskontoon.
Saarnaapa muuta.
Taaskaan ette antaneet järkeviä neuvoja, joten lähden.
Älä sentään. Et voi lähteä. - Rakastan teitä.
Miksei? Elämä hänelläkin on.
Älä menekään! Jää, niin puhutaan uskonnosta.
Sinun piti keskittyä.
Onko tuo Joannen auto? Olette uskomattomia.
Oletteko tosissanne? - Minun oli pakko. En siedä riitelyänne.
Tunnen kuinka kohtuni repeää kahtia.
Morgan on kuollut minulle. - Vai niin.
Voinkohan edes nauhoittaa podcastia,
koska kuuntelijat eivät voi luottaa sanaankaan, mitä sanot?
Miksi haluaisin tehdä podcastia, kun kaikki tarinasi unettavat?
Ketään ei kiinnosta, mistä alumiinittomasta dödöstä pidät.
Oliko tuo dissaus vai vale? En nimittäin tiedä, koska valehtelet.
Te tiedätte, etten ole valehtelija. - Et tietenkään.
Kiitos. - Osaat kyllä luritella juttuja.
Muistatko, kun väitit koulussa, että kuulun Wham!:iin?
Muistan. - Se oli mukavaa.
Yritän auttaa, mutta et hyväksy sitä, että Noah valehteli sinulle.
Totuus paljastuu. - Sormi pois silmistäni.
Panen sormeni, minne haluan.
En pysty jäämään, ja minulla onkin treffit.
Tapasin miehen deittisovelluksessa.
Hän on seksikäs ammattilaispelaaja Pittsburgh...
...in joukkueessa.
Tapailin kerran baseball-pelaajaa. Se oli elämäni eroottisinta aikaa.
Kiitos vaan.
Uskomatonta, että teitte näin.
Moi. Mitä nyt? - Miksi piileskelet vessassa?
Aivan, et halua vaimosi tietävän. - Eikä mitä. Tai joo.
En ole kertonut Estherille ystävyydestämme. Miksi soitat?
Ovatko Noah ja Rebecca puheväleissä taas? - Miten niin?
Jos kerron jotain, vanno ettet kerro kenellekään.
Et Noahille, Estherille tai kenellekään. - Vannon.
Pidä kuitenkin mielessäsi, etten ole vielä osannut pitää salaisuutta.
Eli törmäsin viime viikolla Rebeccaan.
Mehukasta. - Julie jutteli hänen kanssaan.
Kuka hän on? - Minä, mutta Rebecca ei tiedä.
Hän sanoi palaavansa yhteen Noahin kanssa.
Noah olisi kyllä kertonut tuollaisesta. Olen hänelle kuin hänen rabbinsa.
Toisaalta, mitä jos hän salailee sitä?
Vaikea uskoa.
Yritä ottaa selvää asiasta ja kerro minulle. Äläkä mainitse minua.
Selvä. Äläkä sinä mainitse minua. - Miksi mainitsisin?
En tiedä. Minusta tuntui, että minunkin pitää sanoa niin.
Heippa ja kiitos, kummajainen. - Jutellaan myöhemmin.
Mikä tuo on? - Lahja, jonka voit antaa äidille.
Noah! - Kerro sitten, mitä laatikossa on.
En missään nimessä. Minä olen loistava lahjanantaja.
Okei. - Luota.
Soitatko oman kotisi ovikelloa?
Menisimmekö sisään ilmoittamatta? - Anteeksi.
Hengitä syvään. Olen tukenasi.
Tervetuloa. - Hei.
Siinä minun lapsukaiseni on. - Hei.
Hei. - Oletpa sinä laiha.
Sinä lienet kuuluisa Joanne.
Niin olen. Herra Roklov, annan mielelläni nimikirjoituksen.
Sano Ilaniksi. - Kiitos.
Äiti, Joanne. Joanne, tässä on äitini Bina.
Hauska tavata, Bina. - Voit kutsua minua rouva Rokloviksi.
Hyvä on. Toin lahjan.
Voi kiitos. Onpa painava. - Niin on.
Onko se ruokaa? - On.
Viedäänkö se keittiöön? - Rakastan ruokaa, kuten me kaikki.
Toivottavasti pidätte. Olen aika innoissani siitä.
Se on varta vasten tehty leikkelelauta.
Se tehtiin tätä tilaisuutta varten. - Sehän sopii lounaalle.
Onko tämä porsasta?
Ei, se on prosciuttoa.
Prosciutto on sianlihaa.
Mitä? Älä viitsi.
Eikö se ole hienoa naudanlihaa? - Kunpa vain.
Vera, kulta.
Heitä tämä roskiin. - Älä nyt sentään.
Voisimmeko syödä lihan ympäriltä? Marjat ovat ihan tuoreita.
Kiitos, mutta sianliha on saastuttanut jo kaiken.
Joanne toi myös tämän. - Mitä?
Tämä on kaunis lahja. Kiitos. - Moi, kaikki!
Sasha ja Esther, katsokaa, mitä sain veljeltäsi.
Prosciutto on varmasti nautaa. - Sianlihaa se on. Lauta on kaunis.
Kiitos, lapset. Olettepa huomaavaisia.
Moi. - Terve, kamu.
Entä Miriam? - Bat mitsva -opissa.
Pikkutyttömme suuri päivä lähestyy. - Uskomatonta.
En ole käynyt bat mitsva -juhlissa. Kuulostaa hauskalta.
Se on tärkeä päivä. - Niin on.
Siellä on kyllä tylsää, et halua mukaan. - Hora-tanssi on kiva.
Se on kaunis simcha. - Mutta enimmäkseen tylsä.
Esittelen Joannelle taloa. - Se olisi mukavaa.
Sasha, kaataisitko juomat sillä aikaa, kun vien poikani antaman lahjan pois?
Kävisikö ruhtinaallinen lasi viiniä? - Punaista, kiitos.
Tässä talossa ei tarjoilla punaviiniä eräiden tapausten vuoksi.
Estherin vika. - Kiitos, kaikki.
Myös valkoviini käy. - Esther-kulta, pilkkoisitko kurkkua?
Puhutko minulle?
Sinun keittiössäsikö? Etkö vitsaile?
En tietenkään, luotan sinuun.
Sehän sopii. - Älä mokaa.
Enhän minä. Kurkkua se vain on. Ei se vaikeaa voi olla.
Sitten kierroksen paras osuus eli minun huoneeni.
Kuten huomaat, olin siisti.
Katosvuode. Sellaisenko halusit teininä?
En. Äiti valitsi sen, ja sitten se tuli tänne.
Etkö sanonut, ettet halunnut sitä?
En halunnut loukata. - Joskus on myös sopivaa vastustaa.
Olisit voinut saada autosängyn. - Se olisi ollut mahtava.
Peuhasitko sitten tyttöjen kanssa tämän katoksen alla?
Kyllä vain, he pitivät siitä. Peuhasimme päällä, sivulla ja alla.
Ei, täällä ei ole ollut tyttöjä.
Olenko ensimmäisesi? - Tervetuloa katoksen alle.
Tämä kuului suunnitelmaan.
Brunssi on valmis.
Se on yhden hengen sänky.
Siksi ei tyttöjä. - Anteeksi.
Joannen myötä olen vihdoin hyvä miniä. Valta huumaa pään.
Onkohan Joanne pysyvä juttu? Eikö Rebecca enää palaa?
Miksi kysyt? - Kuulinpahan jotain.
Mitä kuulit? - Tai en kuullut.
En siis kuullut korvillani.
Se oli pikemminkin enne tai näky. Tiedäthän sinä.
Arvaa, mikä on hauskaa.
Rebecca tapasi sen tyhmän siskon, mutta esitti, ettei tunne tätä.
Rebecca kertoi tälle valheita Noahista ihan vain piruuttaan.
Mahtavaa.
Naiset ovat pelottavia.
Nyt lupaat, ettet kerro tästä.
En tietenkään.
Tuo vain oli mehukasta tietoa.
Enkä aio kertoa sitä kenellekään. - Hyvä.
Tässä sitä ollaan.
Kaikki hyvin.
Kaikki näyttää upealta. - Kiitos.
Maista äidin kuuluisaa pateeta. Hän valmistaa sen alusta asti.
Hyvä on. - Maistahan tätä.
Se on maksapateeta.
Eikö?
Haistan sen tänne asti.
Onpa hyvää.
Kerrohan, Joanne, mikä uskontosi on.
No, sanoisin,
että uskonto ei oikeastaan kuulunut kasvatukseeni.
Vietimme kyllä joulua, mutta se olikin ainoa pyhä, jota vietimme.
Eivätkö vanhempasi olekin eronneet?
He ovat asumuserossa.
Se lienee pysyvää, koska isäni on homo.
Esther, ojentaisitko hedelmiä? - Mielelläni.
Siitäkö tämä podcastisi kertoo?
Homoisästänikö? Ei, se on jo tehty.
Podcastini kertoo seksistä ja parisuhteista modernissa maailmassa.
Tienaatko rahaa kertomalla maailmalle, mitä teet suljettujen ovien takana?
Maksavatko ihmiset sen kuuntelemisesta?
Maksavat. Sillä tavalla tienaan.
Miten sinä tienaat? - Kylläpäs nyt.
Kuka nämä kurkut maustoi? Herkullista.
Minä täytin aikani lapsia kasvattamalla.
Se ei tietenkään ole niin tärkeää -
kuin entisistä rakastajistani yleisölle kertominen.
Totta puhuen, se on häpeällistä. Naisen ei pitäisi...
Äiti, nyt riittää.
Suokaa anteeksi.
Herranen aika!
Muistan tämän hetken koko loppuelämäni.
Kutsun sinut Miriamin bat mitsvaan.
Sinun läsnäolosi saa minut näyttämään helvetin enkeliltä.
Menen puhumaan äidillenne. - Minä menen.
Asia on meidän kahden keskinen.
En ollut edes menossa juttelemaan. Menen nokosille.
Ei hätää.
Ettäs kehtaat tulla keittiööni ilmoittamatta!
Miltä prosciutto maistuu?
Onko se hyvää? - Ei sinua uskota.
Ruoka jäähtyy, joten...
Taidan mennä takaisin.
Joanne.
Ette usko, mitä näin. - Älkää uskoko häntä.
Hän yritti siivota keittiötä, vaikka olimme vielä syömässä.
Voitteko uskoa tätä Bina tyttöstä?
Sain luvan sinutella.
Sinulla on upea perhe.
Se ei yllätä, koska kasvatit Noahista noin upean miehen.
Autan tuolin kanssa.
Haluan, että olosi on mukava.
Herkullista.
Mitä tapahtuu? - Ei aavistustakaan.
Pitäisikö isää vilkaista? - Mitä turhia.
Hän herää kuudelta, syö ja menee uudestaan nukkumaan.
Joku söi kaiken prosciutton.
Mitä?
Minä se olin.
Anteeksi, en mahtanut itselleni mitään. Toivottavasti annatte anteeksi.
Lauta oli roskissa.
Niin. Aivan.
Nostin sen roskiksesta ja söin sen.
Kuin pesukarhu.
Joanne, olet uskomaton. Miten et ole naimisissa?
Jos totta puhutaan, se johtunee siitä,
että olen toivoton romantikko.
En ole vielä löytänyt oikeaa anoppia.
Äiti, oletko kunnossa? Saitko halvauksen?
Minua naurattaa, koska Joanne on hauska.
Tällainenko podcastisi sävy on? Mitä tekisit, jos olisin vieraana?
Aloittaisimme saamalla sinut rentoutumaan.
Esther, esitä siskoani. - Voin olla huora numero kaksi.
Siivoa suusi. - Se on sisäpiirin vitsi.
Lopeta. - Antaa olla.
Aluksi puhumme siskoni kanssa hieman itsestämme,
minkä jälkeen vieras saa kertoa tarinansa.
Minulla on tarina. - Äiti onkin tarinankertoja.
Niihin liittyy aina opetus. - Kiitos, kulta.
Olin nuori, kun kävin New Yorkissa ensimmäistä kertaa.
Matkustin isoäitini kanssa, ja sää oli kamala.
Mitä tietenkin tapahtui? Isoäiti sai pahan flunssan.
Minun piti hakea hänelle lääkettä.
Ensimmäisessä löytämässäni apteekissa ei ollut mitään.
Kun palasin hotelliin, isoäiti nukkui.
Koska minulla ei ollut mitään tekemistä, menin aulabaariin.
Frank Sinatra juotti minut humalaan ja pani peukalonsa suuhuni.
Siis mitä?
Mikä se opetus oli? - Sulje suusi Frankin parissa.
Et kauaa ollut paha miniä. - Olen vain niin mukava.
Voisinko mitenkään perua bat mitsva -kutsun?
Läsnäolostasi ei enää ole etua. - Ei, tulen kyllä.
Yritin sentään. Kulta, muista rugelachit. - Muistin!
Heippa. - En ole syönyt 20 minuuttiin.
Kutsu siskosi illalliselle. - En.
En pidä siitä, että riitelette.
Mistä riitelette? - Hän vain on valehteleva narttu.
Hän yrittää tulla minun ja bubalani väliin.
Mistä tiedät, että hän valehtelee? - Tajuaisit, jos tietäisit tilanteen.
No, en tiedä.
Heippa. Hei, äiti. - Hei, Sash.
Kiitos ihanasta päivästä ja anteeksi, että korotin ääntäni.
Olin väärässä. - Ei se mitään.
Joanne, on oikein mukava tutustua. - Samoin.
Anna minulle se pateeresepti, koska maistan sen vieläkin.
Se on vain hienonnettua kananmaksaa.
Hei, poikani. - Heippa.
Totta puhuen -
pidän sinusta enemmän kuin kuvittelinkaan.
Olipa kiltisti sanottu.
Et silti päädy yhteen poikani kanssa.
Tekstitys: Kirsi Reima