Боже, у багатих найкращий непотріб.
Оце тобі пасуватиме.
Годі. Хочеш мене підставити.
Гадаю, бежевий тобі пасує. Відтіняє сіру шкіру.
- Справді? - Так.
Якщо збираєтеся сваритися, то краще в мікрофон.
Завантажень усе менше останніми тижнями.
Бо Джоенн з хлопцем стала нудною.
Це нечесно. Я просто стала трошки менше ділитися.
- Це корисно. Чули про це? -«Корисно».
Я знаю про ваш дивний секс крізь дірку в простирадлі.
І світ має про це знати.
Не все має бути в подкасті, Морґан, ясно?
І завантаження відновляться.
Читала коментарі останнім часом?
Ні, я їх більше не читаю.
Там постійно на щось скаржаться,
як-то: як часто ми пісяємо.
Я маю припинити пити і померти?
Гаразд. Ось розумний.
«Останнім часом, ну, не знаю, Морґан набагато дотепніша за Джоенн».
Ти сама написала, хто ж іще.
«Раніше фанатіла,
та нині історії Джоенн — нудота».
І гіфка з чаєм «Сонне царство».
- Що? - Ага.
Ось позитивний.
«Мені подобається, що Джоенн менше говорить, бо її голос бісить».
- Гаразд, може, не цей. - Це Ноа винен.
Ненавиджу його.
- Чого це ненавидиш? - Бо не хочу ділитися.
Мною? Ти не хочеш ділитися мною? Це так мило.
Тату, товста шия, несуттєва судимість.
Це тобі ближче.
- О ні. - Чому ми це не записуємо?
Не кажи, що ти не виносиш Ноа, ти ж його не знаєш.
Я не знаю Енн Гетевей, але не виношу її.
- Боже. І я. - Так.
Ви маєте ближче познайомитися. Запрошу його на вечір «Вандерпамп»?
Ні, це наш час.
Він мене не допетрає.
Морґан, ти не така складна.
Я повна протиріч.
Що?
Ну... Я не хочу спати з тим хлопцем, але збираюся.
Побачимося.
Серйозно? У чепчику?
Оце я розумію.
Це занадто для похорону?
НІХТО ЦЬОГО НЕ ХОЧЕ
Привіт! Красунчик удома.
Привіт, красунчику. Яка в тебе посада?
Ой.
- Найкращий коханець у світі. - Якби ж то.
Серйозно. Я заповнюю оголошення бат-міцви Міріам,
і мені треба знати твою актуальну посаду.
Ну...
Я не знаю. Нічого?
Помічник?
Компанія «Роклов і сини», а твій брат там навіть не працює.
Це круто. Ніби це двічі про мене.
Гаразд, я напишу «віцепрезидент».
Ні! Мій тато це побачить, а я йому починаю подобатися.
Це не так.
Ти маєш з ним поговорити, любий.
Ні. Я просто зачекаю, поки він про це не згадає.
Лежачий камінь мохнатіє.
Гаразд. Поговорю.
Коли?
Не знаю? До кінця кварталу?
Квартал. Потрібно здати о 18:00.
Не сьогодні. Сьогодні неділя. Він цілий день у парилці.
Схоже, ти збираєшся до парилки.
Ти знаєш, я це ненавиджу.
Щоб зрозуміти «Вандерпамп», треба багато знати.
Ми робимо це щонеділі, бо це наш футбол.
Це як церква.
- Так. - Так.
- Як наша церква. Дякую. - Тепер це і моя церква.
«Вандерпамп» на льоту не зрозуміти.
Якщо стане нудно і захочеш піти, то нічого.
Вона захищає своє. Не сприймай це особисто.
- От і ні. - Ні. Вона свідома.
І на знак вдячності я дещо приніс.
- Не намагайся мене вразити. - Але я хочу.
Ну, і що це?
- Так. - Сумка величезна. Як не спитати?
Тебе легко купити.
Перше. Тимчасові тату. Можна нанести на мою тонку шию.
Дуже мило.
Простирадло, з яким ми з Джоенн потім займемося сексом.
- Джоенн! Ти йому сказала? - Усе кажу.
Боже мій. Це так соромно. Вибач.
Я приніс снеків, бо вони мені подобаються.
Так. А тобі таке можна?
Я думала, що рабини їдять лише кошерне.
Добре, що тут є рабин, який благословить їх.
Хава Нагіла. Благословенні.
- Гаразд. - Вони вже кошерні.
Гаразд. Він дотепний. Що? Правда.
Боже.
Це мама.
- Привіт, мамо. - Привіт.
Привіт, дівчата! Ми з вашим татом їдемо на «Вандерпамп».
- Привіт. - Невже?
- Гаразд? - І ура! І Пат їде.
- Хто такий Пат? - Чекай. Хто це?
Новий хлопець батька.
Привіт, Джоенн, Морґан!
Хіба він не душка? А ще він психотерапевт.
Якось він лікував кузена Генрі Вінклера, ну того, Фонзі?
Навіщо це все?
Я говорила з Іділ.
- Іділ? - З терористичною організацією?
З духовним наставником і нянькою для кота.
- Що? - Мамо...
Мені сказали, що вам дуже потрібні двоє здорових батьків.
- Та неправда. - Неправда. Ми дорослі.
- До зустрічі. - Так.
Ні, не беріть Пат...
- То ваші батьки приїдуть? - З кимось на ім'я Пат.
Гаразд, я маю переодягнутися, бо я в цьому граю в баскетбол.
- Це лише мої батьки. - Немає важливішого за батьків.
Це не про моїх батьків. Ти в нормі.
Мене так виховували. Тож мені треба перевдягнутися.
Не треба...
І в нас замало снеків.
Я піду. Я туди і назад.
Я повернуся, я дуже швидко.
Я зараз. Дяка. Сорян.
То ви шпокалися через простирадло?
Годі.
Боже.
Привіт.
Ось і мій здоровань.
Привіт, тату.
Батьку.
Я тут, щоб...
Бо я хотів запитати...
Зроби послугу. Полупцюй мене віником.
- Гаразд. - Так.
Чим?
- Давай. - Гаразд. Добре.
О так. Лупцюй!
Отак.
Я думав про компанію і, може, свою важливішу роль?
Важливішу роль?
Хочеш забрати мою роботу? Я ще не помер, Сашо.
- Зосередься на вінику, добре? - Гаразд.
- Починається. - Привіт, сім'я.
Пате, і ти приїхав.
- Дякую за запрошення. - Так.
Наша надсучасна нова сім'я!
- Це ж кльово? - Так.
- Дівчата! - Привіт, тату.
Знов почали без нас. Чорт. Що пропустили?
Я просто хочу сказати,
я знаю, що ці зміни для вас непрості,
але ви, курочки, так гідно долаєте це.
Це зухвало, Пате.
Маєш рацію. Вибачте.
Я радий, що ти тут.
Ти там, де я найбільше хочу бути.
Кохання витає в повітрі!
Нічого собі.
- Що ти робиш? - Овва.
- Ми турботлива сім'я. - Ні, це не так.
Ви обидві були в мені, і цей зв'язок ніколи не зникає.
Я теж був. Як би вони з'явилися?
- Тату, годі. - Вона не зовсім Діва Марія.
- Гей. Я повернувся. - Привіт.
- Питання. Ти вдягнув блейзер на світшот? - Ні. Це спортивний піджак.
Слава богу, він був у машині. Привіт усім.
- Привіт. - Квіти.
Привіт.
Народ, це Ноа.
Ноа, це моя мама, а це мій тато.
А я Пат.
- Радий знайомству. - Ноа.
Ой-вей! Єврейський рабин.
Ти знаєш, що Лінн — це єврейське ім'я?
- Отакої. - Ти впевнена?
Привіт, Генрі. Тато Джоенн.
- Дуже радий, сер. - Боже!
- Вмерти можна — «сер». - Чому?
Я називатиму тебе «сер».
- Не смій. - Так, сер. Уже виконую.
Пате, оце вже зайве.
Ноа, я не знала, що ти такий гарний.
Ти схожий на Біллі Джоела.
- Не схожий. - Трохи. Мені казали.
Знаєш, його день народження за три дні після мого.
Це нецікаво.
Звідки ти знаєш?
У Джоенн в один день з Унабомбером.
- Так. - Ну, дякую.
Люблю Біллі Джоела. Отже, мем.
Будь ласка, зви мене Лінн.
Підходить.
І для кого це?
Це вам.
- Мені? - Так.
Чому?
На знак поваги!
- У мене немає вази. - Я потримаю.
Знаєте? Піду щось знайду. Так? Гаразд.
- Вони важкі. - Давайте потримаю.
- Отже, Ноа. - Так.
Які в тебе наміри щодо моєї дочки?
Чому ти вдаєш справжнього батька?
- Я і є справжній батько. - Ну...
- Усе гаразд, Генрі. - Що?
Дай їй прожити це.
Дякую, Пате.
Стара банка від «Преґо».
А! Преґо.
Це спортивний піджак.
Преґо!
Дякую. Люблю Біллі Джоела.
Преґо!
На знак поваги!
Преґо!
- Навіщо так голосно? - Голосно?
- Так, трохи. - Гаразд.
- Так.
Знаєш що? Я візьму.
Підеш зі мною? Так?
Багатенько квітів. Я думав, ти йдеш на похорон.
Що ж, ще не вечір.
Гаразд.
Слухай, знайоме обличчя. Тебе перекосило.
- Що? Ні. - Так.
Гаразд, мене трохи збентежило,
що він вбраний, як пастор-підліток,
але він класний.
Не перекосило.
Проти перекосу не попреш.
Це як пастка для пальців. Сильніше тягнеш — сильніше стягує.
Не було цього, то...
Авжеж. Ось твої чудові квіти. Від них тебе перекосило.
- Просто постав... - Ти їх хочеш. Любиш.
- Припини. Досить. - Давай. Гаразд.
Я не хочу.
Гарно.
Давай у холодне.
Я не хочу лізти в холодну воду. Пальці поколює.
Манюнька. Не пуняй. Залазь.
А знаєш? Та нахрін.
Знаєш, тату?
Я тут щодня займаюся всякою хрінню.
Ділянка на Фігероа? Моя робота.
Прискорення дозволів по Боулдер-авеню? Є.
Хто чистить фісташки,
щоб щоранку вони вже стояли в тебе готові на столі?
Це твій син.
Я хочу бути віцепрезидентом, і я відчуваю, що заслужив.
Ну-ну...
я чекав, що ти попросиш.
Чекав, правда?
Хотів побачити твою хуцпу.
Так, віцепрезиденте, давай спробуємо.
Почнімо завтра. О 5:00 ранку Ґолдер-авеню.
Потім постійні зустрічі.
Ти побачиш все, що робить твій тато.
Хлопчисько. Давай.
Скажи Естер, вечеряти не прийдеш.
Гаразд.
Чорт! Як тут холодно. Як ви це робите?
Взагалі-то, подіатрія дуже стабільна, бо майже всі мають ноги.
То як ви познайомилися?
- Печінка. - Що?
Зітхання означає, що твоя печінка в біді.
- Це цілком логічно. - Правда?
- Ми позна... - Ми познайомилися. Я розкажу.
- Така гарна історія. - Давай, бо ти такий милий.
- Гаразд, готовий? - Так.
Ми познайомилися на Grindr.
Ось і все. Чудово. Вибачте.
Я думав, історія буде довшою. Але це чудово.
Там зрідка можна знайти кохання.
Наша історія унікальна.
Сто відсотків.
Така гарна історія кохання. Де таку шукати?
- На Grindr. - Так.
- Гаразд. - Це я і хотіла сказати.
Здається, ти досить зрілий і відкритий, Ноа.
Дозволь спитати.
Ти б одружив ґеїв у своїй синагозі, чи це заборонено?
Чудове запитання.
Я за і вже робив це. Але обоє з пари мають бути євреями.
Орієнтація — не така і проблема, а от євреї, неєвреї — тут складно.
От і до слона в кімнаті дійшли.
Що? Це не слон, Морґан.
Шлюб можна з євреєм і наверненим. Навернені — найближчі до Бога.
- О. - Може, нам навернутися.
Я католик, і це я не раджу.
- Ні? - Ні.
Вони вчать тебе ненавидіти себе, розумієш?
О, Пате.
Ні, вибачте. Я...
- Так, Пате, я люблю тебе. - Я теж тебе люблю.
Це так мило. Які ніжні стосунки.
- Вибачте. - Тут безпечно.
Знов я це зробив.
Тут так жарко. Я піду подихаю.
Я, власне, теж подихаю повітрям. Так.
Послухай мене.
Я люблю тебе.
Подаси пляшку?
Авжеж.
А, ми справді подихати. Думала, ми втікаємо.
Ні, мені потрібна хвилинка.
Абсолютно.
Давай сядемо.
- Так. - І подихаємо.
- Як добре. - О так.
Преґо!
- Не треба! - Що?
- Морґан, фу! Гаразд. - Вибач! Не стрималася.
- Мене перекосило. Щаслива? - Знаю. Так.
Як я могла дати йому торкатися себе цими ручищами з квітами.
«Фу». Нікуди без нього.
Як я побачила Ваєтта, що біг з наплічником?
А той все плескав по його тушці?
- Навіть мене зараз знудить. - Знаю!
Це жахливо.
А я вже переїжджала до Ентоні, і тут він бігає за м'ячиком з пінг-понгу,
і не може спіймати.
Певно, і досі за ним носиться.
А міг бути коханням мого життя, але я не шкодую.
Таке не розбачиш.
А що мене найбільше перекосило?
Від татового «Я люблю тебе».
Ну, тотальне «фу». Що це було?
Я не знаю.
Коли востаннє він казав це комусь із нас?
Ніколи.
Боже, я справді порву з Ноа! Це так сумно.
Слухай, так буває.
- Як ти це зробиш? - Не знаю.
Певно, як і з Марко.
- І як це? - Я перестала йому писати.
Так, хороший варіант.
- Понишпоримо в барі? - Так, сер.
Ноа, чуєш, що ти почав? Тепер він називає мене «сер».
Ото так.
Усе гаразд?
Я знаю, що вже мала б пережити це, проте...
Стараюся, як можу.
Так.
Шкода. Певно, це важко.
Не кажи Джоенн.
Дівчатам і так важко бачити батька таким.
З кимось новим?
Ні, таким турботливим і емоційно доступним.
Я бачу Генрі з Патом і не впізнаю його.
Каже: «Я люблю тебе». Хто цей чоловік?
О! Я не знав.
А дівчата
завжди хотіли від нього більшого, а від мене менше.
Дівчата та татусі. Це складно.
Я просто намагалася втримати все.
Якщо це допоможе, гадаю, ви молодець.
Це брехня, рабине.
Але приємно.
Морґан, можна поговорити з Джоенн?
Так.
Дякую.
Ноа, приємно було з тобою познайомитися.
Мазел тов.
- Привіт. - Привіт.
Тож я сьогодні щось зробив, що тебе налякало.
Ставлю на те, що це квіти.
- Вони були завеликі. Розумію. - І не тільки.
Авжеж. Я хотів сподобатися твоїй сім'ї, намагався вразити їх.
Це не так погано, як ти думаєш, тож я не вибачатимуся за це.
І, чесно кажучи, я не думаю, що саме це тебе засмутило.
У вашій сім'ї все непросто,
тож я розумію, чому ти насторожі. Розумію.
Можеш псувати собі життя, але думаю, ти маєш це пережити,
бо, Джоенн...
Я на твоєму боці.
Я впораюся.
Спортивний піджак?
Почасти тому, що ти це називаєш «спортивним піджаком».
- Це спортивний піджак. Байдуже. - Треба перевірити.
Ось що важливо.
Ти мені подобаєшся.
Дуже. І я тобі теж подобаюся, тож годі вдавати, що ні.
Гаразд. Правда.
Що правда?
Ти мені подобаєшся.
Чекай.
Скажи це мені в спортивному піджаку.
Інакше це неправда.
Не знаю, чи зможу.
Доведемо до кінця.
- Скажи це спортивному піджаку. - Гаразд.
Гарно, правда?
- Гаразд. Ти мені дуже подобаєшся. - Знаю.
Але ти сказав «Преґо» з акцентом.
Так і знав, щойно промовив.
- Не роби так! - Знав!
Я не можу займатися з тобою сексом і думати про це.
Підемо нагору і перевіримо цю теорію?
Гей, це твоя печінка.
Головне питання в тому,
якщо в когось сформувалося, скажімо, «негативне сприйняття» тебе,
чи можна це змінити?
Я була впевнена, що «ні», але, чорт забирай, тепер це точно «так».
Чекай.
Ти притримуєш найцікавіше?
Головна новина, що в Джоенн новий чоловік у житті.
Але ми не називаємо імен. Нехай буде «Пророк».
Пророк. Можна було і краще вигадати.
І Пророк зробив неможливе.
Він відродився після «фу»,
чого ще ніколи ніхто не робив в історії. «Фу» не можна скасувати.
Але його треба перемогти, завоювати,
і це можна подолати.
Так, це правда.
Він підкинув нам цікаву темку
після того, як зіпсував тебе трохи.
Можете подякувати йому за повернення сестри в шоу.
Я хвилювалася, що тягтиму подкаст сама, тому...
Без мене немає подкасту.
Але я передам твою подяку сьогодні за вечерею.
Я скажу, він просто бусинка.
Думаю, у минулому житті в нас був роман.
- Боже, мамо. Жах. - Мамо.
Нащо тобі мій хлопець у минулому?
У матерів і доньок один тип.
- Мамо. - Боже. Гаразд. Зупинися.
На цій ноті, дякую, що слухали, і мені треба попісяти.
Гаразд.
САША НОВИНИ БРАТА-НЕВДАХИ
ЩЕ РАЗ, Я НЕ РОДИЧ-НЕВДАХА
І Я, БО МЕНЕ ПІДВИЩИЛИ.
Переклад субтитрів: Дарина Полякова