A FOST UN SĂRUT GROZAV.
CRED CĂ AM RĂMAS ÎNSĂRCINATĂ.
Doamne, ai întârziat!
- Știu. - Să facem primul segment.
- Aș vrea să-mi cer scuze, dar nu pot. - Ce e?
Am avut parte de cel mai tare sărut din viața mea.
Bun. Păstrează-te pentru podcast. N-am niciun subiect pregătit.
Sufăr de o infecție urinară și nici pe aia n-am luat-o distrându-mă.
- Sucul de merișoare. - Mersi.
O pățeam mereu cu tatăl tău.
- Mamă. - Scârbos!
- Morgan, n-o să crezi. - Bine.
Ne jucam de-a șoarecele și pisica, prefăcându-ne că suntem doar amici.
Știam că n-avea cum să se întâmple asta.
Continuă!
Am făcut o chestie simpatică la restaurant și i-am spus că nu cred că rămân.
Dar ai rămas.
- Clar! - Da.
Apoi ne-am plimbat și am mâncat înghețată.
Știi cuplurile enervante care savurează înghețată pe stradă?
Eram ca ei.
Continuă.
Apoi a spus: „Lasă înghețata!”
- Îmi place. - Și mie. A preluat controlul.
Bine. Și ai făcut ce ți s-a spus?
Evident.
Asta e!
- Știți ce a urmat. - V-ați tras-o în baia restaurantului.
Nu, ne-am sărutat. Ți-am spus când am intrat.
Poate de asta ai atâtea infecții. Doamne!
E posibil.
- Cine e invitatul din seara asta? - Dr. Jay Shah.
- Ideea mea. - Asta îmi dă fiori.
A scris o carte despre semnificația aurei personale.
Asta sună... prostesc.
Nu e prost. Are diplomă de la Universitatea Turks și Caicos.
- Bine. - Verifică informațiile.
Am făcut-o... să zicem.
Unde e biografia lui?
Nu am nimic aici.
Am doar citate și păsări.
NIMENI NU VREA ASTA
SPITAL
Pe unde ai umblat?
Ce naiba s-a întâmplat?
Am primit zece apeluri de pe numărul Rebeccăi.
- Mama ei zicea că e aproape în comă. - Nu știu ce înseamnă asta, dar e bine.
Da?
A dat peste un autobuz parcat. Și-a rupt încheietura.
Are nevoie de operație.
- Încheietura? - Da.
- Asta e tot? - Da...
- Deci e bine. - Sigur.
- Slavă Domnului! - E chiar foarte bine.
Va lua analgezice și va avea liber de la serviciu.
Stai așa! Să intru și eu într-un autobuz?
- Sincer, sună bine. - Da.
Stai! Mai am o veste faină pentru tine.
Mama și tata se tot împung cu părinții Rebeccăi.
Cu toții sunt furioși pe tine.
De ce?
Tu ești cel care a cauzat accidentul.
- Evident. - Ce?
Are inima frântă, așa că a intrat într-un autobuz. Logic.
Stai puțin.
Cred cumva că...
a încercat să...
Să se sinucidă?
Din cauza ta?
Nu, ești simpatic, dar nimeni nu s-ar sinucide pentru tine.
Nu am părăsit-o, da?
Oamenii se despart mereu.
Nu-mi pasă. Îți spun doar ce se vorbește înăuntru.
Mă străduiesc să te apăr și pe tine, dar și pe mine.
- Minunat. Mersi mult. - Da.
Pe unde ai umblat? Ai fost cu blonda aia?
N-o să-ți răspund acum.
Deci ai fost.
Ne-am simțit bine.
V-ați simțit bine. Nu știi să povestești.
Aura ta e...
Aura ta nu e de un verde crud sau smarald.
Înseamnă că ești foarte generoasă.
Doamne!
Chestia asta chiar funcționează. Așa sunt eu.
Mi-ai cerut bani pentru un smoothie în dimineața asta.
- Și? - Fă-i și Joannei.
Sigur că da.
Nu-i nevoie. Mulțumesc.
Te rog. Dacă ar fi Jason Mraz, nu l-ai ruga să-ți cânte „I'm Yours”?
Mamă, ești obsedată de Jason Mraz.
Înțeleg, mamă. Dă-i drumul!
- Bine? Așa. - Dă-i drumul. Da.
Pentru ascultătorii noștri, doctorul mișcă mâinile în jurul feței surorii mele.
Da. Ce? De ce mă atingi? Pe ele nu le-ai atins.
Mi-e destul de greu să-ți găsesc aura.
Nu o găsesc. Mi se întâmplă rar asta.
Nasol.
E posibil să n-o găsești tocmai pentru că e ceva inventat?
Ce cinică ești! Acum înțeleg.
- De asta nu s-a măritat. - Măcar nu am divorțat.
Nu te supăra. Nu te ajută cu nimic.
- Nu încerc să dovedesc nimic. - Țipi!
Chiar nu țip.
- Așa face ea. - Da?
Să-ți spun ceva? Iese cu un rabin.
Chiar?
Ce înseamnă asta?
Oamenii apropiați de Dumnezeu
au aure foarte vizibile, în timp ce a ta...
Trebuie s-o spun. N-ar trebui să porți chimonou!
Partenera mea e japoneză,
așa că... arigato!
- Și tu vrei asta. - Nu-ți face griji.
Salutare!
Păcat că doar cu un accident ți-a atras atenția.
Păi, sunt aici.
Unde erai, fiule?
Cum se simte?
- E în mâinile Domnului. - Da.
- Cum e încheietura? - Nu avem cum să știm.
Bine. Pot s-o văd?
De ce? Să-i frângi și inima?
Nu. Am venit ca să mă asigur că Rebecca e bine.
Nu e nevoie. A trecut prin destule.
Am vorbit cu asistentele. O să fie bine.
Brusc, e doctor.
Dacă Sidney, fratele meu, nu ar fi murit de febră tifoidă,
aș fi făcut Medicina.
Completasem toate formularele.
- Ați auzit? Le completase. - Da.
Eram acolo. Au fost foarte greu de completat.
Mulțumesc.
Am să trec peste insultele tale doar grație prieteniei noastre
și situației tensionate.
Cantina e închisă, dar am găsit astea la automate.
Noah, frumos din partea ta că ai venit.
Mă bucur să fiu aici, Esther. Mulțumesc pentru primire.
Ai avut telefonul stricat în ultimele ore?
L-am oprit ca să mă pot concentra.
Să te poți concentra.
Sunt sigură că ai fost călare pe situație.
Ce brutal!
- Noah, zi-mi că ți-a venit mintea la cap. - Normal. Ți-am spus că e doar o fază.
Vrem doar să ne spui că ești deschis la o împăcare.
Hai să ne concentrăm asupra stării Rebeccăi în seara asta.
- Și să mulțumim Domnului. - Amin.
Prostii. Schimbă subiectul!
După vârstă ați putea fi deja bunici. Ce aștepți?
- Nu așteaptă. Și-a luat o shiksa. - Fir-ar să fie, Esther!
- Îmi înșeli fiica? - Nimeni nu înșală.
- Știai? - Despre shiksa? Nu!
- Sunt șocată. - Plec.
Ba nu. Sigur știai. Dar nu voiai să știu și eu.
Scumpo!
- Nu mai vorbesc cu tine. - Scumpo...
Și eu aș fi fost bun la Medicină.
Ce?
Aș fi fost tare la Medicină. Nu am completat nimic, dar...
Încerc să-mi dau seama
cum treci de la un sărut pasional
la ignorarea mesajelor mai mult de trei ore.
Poate că experiența sărutului n-a fost la fel de pasională ca a ta.
- Nu e vorba de asta. - Bine.
- De aceea e ciudat că... Stai! - De acord.
El e?
Nu. Farmacia mă anunță să-mi iau Xanaxul.
- Du-te să-l iei. - Îți par nebună, nu?
- Nu! - Nebună? Nu.
- Glumeam. - Toți suntem puțin nebuni. Vino aici.
Îngeraș.
E bine.
- Ce i-ai scris în ultimul mesaj? - I-am scris... Citește-l!
Bine.
Mi-a ieșit bine.
Sunt sigură.
I-ai scris: „Cred că sunt însărcinată”?
Citește și primul mesaj.
Bine. „A fost un sărut grozav.”
E o glumă: „A fost un sărut grozav. Cred că am rămas însărcinată.” E amuzant.
- Nu înțeleg. - Bine.
Bărbaților nu le plac glumele cu sarcina.
E confuz. E rabin. Gândește altfel decât tine.
Trebuie să recunoști că sunteți o pereche cam stranie.
- De ce? - Ce anume?
De ce suntem o pereche stranie? Fiindcă e rabin?
Nu, dar când l-am cunoscut,
părea foarte responsabil
și amabil.
Iar tu...
- Ești directă. - Nu sunt un om rău.
Nu spunem că ești.
Spunem că poți părea puțin mai rea
în comparație cu un om al lui Dumnezeu.
Da.
Te-aș vedea cu un lider de sectă.
Asta e plauzibil.
- Noah. - Ce e?
- Noah! - Ce e?
- Ce vrei să spui? - Atât de multe lucruri!
Femeia de acolo, zeița mereu prea bună pentru tine,
luptă pentru viața ei.
Tata zice că va fi bine.
- Tatăl tău nu știe nimic. - De fapt, era să devină doctor.
Și eu era să mi-o pun cu Adam Levine în 2003,
dar nu mă vezi zburând cu avionul Maroon 5, nu?
A meritat?
Ce anume?
Blondina care vorbește întruna despre sex la podcast?
Ziceai că era să ți-o pui cu Adam Levine.
- Ți-ai pus-o cu Adam Levine? - Era să! Măcar el e evreu.
Da, clar e evreu? Când s-a întâmplat asta?
În Cabo, iubitule. Știi asta. N-am terminat, Noah.
- Ce facem aici? - Da, ce facem? Sunt derutat.
Îți spun eu ce face el.
Renunță la o relație cu o femeie perfectă.
Bine.
Ascultă. Nu e pe moarte. Puteți rămâne prietene.
Da, puteți rămâne prietene.
Dar nu te desparți doar de ea.
Destrami întreaga familie.
Prea multă vinovăție.
Da, simt că ai nevoie de așa ceva.
Ea încă te iubește.
Destrami familia? Ce dracu'? Îmi pare rău, omule.
Scumpo? Adam Levine?
Ce e așa greu de crezut?
Nu știu. Tu pari agresivă.
El pare mai degrabă genul blând.
E destul de târziu. Poate nu l-a văzut.
L-am trimis la 15 minute după ce am plecat.
Crezi că a ajuns acasă,
se spală pe dinți, se pregătește de somn,
își setează alarma pentru dimineață, dar nu vede mesajul?
Nu, sigur l-a văzut.
Doamne! De ce trebuie să fac mereu glume?
Majoritatea fetelor ar scrie: „A fost o seară minunată.”
Plictisitor!
Băieților le place.
Dar cui îi pasă ce le place, nu?
Da!
Cui îi pasă?
Mie nu-mi pasă.
Nu fac din țânțar armăsar. Îmi asum că totul a fost o glumă.
A fost o glumă amuzantă și a fost un sărut bun.
- Sunt sigură. - Deci nu pentru asta îmi fac griji.
Fiindcă știu că sărut bine. Sunt bună!
- Minunat. - Sunt grozavă.
- Bine. - Bine. Pa!
Doamne! Face din țânțar armăsar!
Te sun mai târziu.
Tipii sunt sexy, deci...
Da, știam eu!
KYLE: CE FACI?
La naiba, Kyle!
Nu, mersi.
De fapt... Ia stai!
Ai fost rapidă.
Am o întrebare.
Da, poți veni.
Nu mă mai interesează vizitele sexuale. Am o întrebare.
Crezi că sunt un om bun?
- Primul răspuns care-ți vine. - Nu.
Mai gândește-te puțin.
Dă-ți puțin timp.
Lasă gândul la marinat.
„Când mă gândesc la Joanne, mă gândesc la un om
bu...”
Bine. Înțeleg ce faci.
Îl suni pe cel mai rău om
pentru că doar cineva nasol ca mine
ar considera un om nasol ca tine cât de cât bun.
Nu... Căcat!
Am nimerit!
Doamne, ce-mi place! Să fim sinceri unul cu celălalt.
Stai! Ce spui? Nu. Așteaptă.
Pot să-ți spun ceva personal?
Mi s-a sculat așa tare, că doare.
Bună, micuțule!
Unde sunt părinții tăi?
Bine. Ar putea funcționa.
Mami și tati sunt în Phoenix acum, unde au o casă în comun.
Kyle, nu face asta.
Tu ai început, Joanne. La naiba!
Știi ceva? Tocmai mi-am amintit că nu-mi pasă ce crezi.
Amice! Cățeluș!
Vino aici!
Unde... Salut!
Ce vrei? Ce am la mine?
Am jumătate de biscuit,
o mentosană și un elastic de păr.
Vrei așa ceva? Vino aici.
Salut!
Bună!
Vino încoace!
Știi ceva? Asta e bluza mea preferată
și nu se mai fabrică, dar o sacrific pentru tine.
Bine. Bună!
E-n regulă.
Cățel!
Pot să te întreb ceva?
Mă știi de 30 de secunde.
Îți par destul de bună să fiu cu cineva...
foarte bun?
Extrem de bun?
Bine. Să-nțeleg că da.
E distractiv. Bun.
Să-mi fac breton?
Am înțeles. Fără breton.
Bine.
Doamne! O grămadă de turiști care țipă și se plâng...
E greu să gândești limpede.
Da.
Majoritatea țipă la mine.
Haide!
Stau aici...
și mă întreb dacă Rebecca s-a accidentat din cauza mea.
Încetează!
Cât de egoist să fii să vrei pe cineva nou și interesant,
indiferent cât ar dura sau pe cine ar răni?
Chiar sunt un om îngrozitor?
Tu, om îngrozitor?
Haide! Nicio șansă.
Fii sincer.
Greșesc dacă închei relația cu Rebecca?
- Pe mine mă întrebi? - Pe tine.
Noah, cred că Rebecca e o fată minunată.
E grozavă.
Cred că ai avea o viață minunată alături de o fată ca ea.
Pe de altă parte, Noah...
Tu va trebui să trăiești cu regretul sau cu bucuria acestei decizii.
Doar tu. Nu Esther, nu mama ta. Cu siguranță nu eu.
Eu sunt fericit cu soția mea.
Dacă îi spui ce am vorbit cu tine, voi nega, altfel mă va ucide.
Ne îmbrățișăm? Și eu vreau! Da!
Noah?
Salut! Ți-ai luat câine?
Ce cauți aici?
Păi...
Am avut o seară grea. Îți spun mai târziu.
M-am trezit conducând încoace, în speranța că o să te văd.
Ar fi fost prea mult să sun la ușa ta la 02:00,
așa că mă întrebam dacă să plec și să nu recunosc că am trecut pe aici.
Ai primit mesajele mele?
Nu mi-ai răspuns și am intrat la idei.
Ești însărcinată.
Felicitări! E uimitor!
Știam că sărut bine, dar asta...
Nu mi s-a mai întâmplat așa ceva.
Vezi? Știam eu că e amuzant și că o să te prinzi.
De ce nu mi-ai răspuns?
Am văzut mesajele acum 20 de minute. Telefonul era în mașină.
Îmi pare rău.
Așadar...
cine e acest domn sau domnișoară
cu care vii acasă atât de târziu?
Un drăguț agățat pe stradă.
- Da? - Da.
Să fiu gelos?
Adică,
frumușelul ăsta m-a privit în ochi tot drumul spre casă
și m-am simțit apreciată. Poate.
Bine. Atunci, sunt.
- Unde l-ai găsit? - Pe stradă.
- Da? - Da.
Prietenul meu are un adăpost. Îl aduc acolo dimineață.
Ai salvat un câine. Ai făcut un mitzvah.
E o faptă bună.
Da, am făcut un mitzvah.
Da.
- Pot? Ai o crenguță în păr. - Ce e?
- Doamne! Cum? - Ai multe chestii în păr.
Frunze și... alte chestii verzi.
Mă bucur să te văd.
Și eu.
Subtitrarea: Linda Pricăjan