NAGYSZERŰ CSÓK VOLT.
AZT HISZEM, TEHERBE ESTEM.
Jézusom, elkéstél!
- Tudom. - Nincs meg az első rész.
Mentegetőznék, Morgan, de nem megy.
Mi van?
Most kaptam egész életem legcsodálatosabb csókját.
Remek. Tartogasd az adásra!
Mert a hétre még nincs témám.
Három napja hólyaghurutom van, és még csak nem is huncutkodás miatt.
- Itt az áfonyaleved. - Kösz.
Én is mindig elkaptam, mikor apátokkal...
- Anya! - Pfuj!
- Morgan, meg fogsz halni. - Oké.
Noah-val azt a macska-egér játékot játszottuk,
hogy legyünk csak barátok.
Persze nyilván tudtuk, hogy nem ez fog történni.
Oké, folytasd!
Aztán cukiskodtam az étteremben,
és azt mondtam: „Nem hinném, hogy maradok.”
Kitalálom. Maradtál.
- Ó, még szép! - Igen.
Aztán sétáltunk az utcán, és fagyiztunk.
Vannak azok a párok, akik csak sétálnak, fagyiznak,
és te kinyírnád őket. Mi voltunk azok!
Oké, folytasd!
Aztán azt mondta: „Tedd le a fagyidat!”
- Ez tetszik. - Nekem is. Átvette a gyeplőt.
Na jó. És te engedelmes voltál?
Hát nyilván!
Igen, főnök!
- Aztán a többit úgyis tudjátok. - Dugtatok az étterem slozijában.
Nem, csak csókolóztunk. Az előbb mondtam.
Talán ezért van annyi fertőzésed. Jesszus!
Hát nem kizárt.
- Ki lesz a mai vendégünk? - Oké. A neve dr. Jay Shah.
- Az én ötletem. - Ez aggasztó.
Van egy könyve arról, hogy az aurád hogy árulkodik a személyiségedről.
Ó, hát... ez hülyén hangzik.
Nem hülye. A Turks- és Caikos-szigeteken szerezte a diplomáját.
- Oké. - Ezt azért ellenőrizd!
Utánanéztem. Többé-kevésbé.
Hol van az életrajza?
Itt nincs semmi.
Csak idézetek és madarak.
BÁRMIT, CSAK EZT NE
BETH ISRAEL KÓRHÁZ
- Cső! - Ó! Hé, hol voltál?
Mi a franc történt?
Tíz hívást kaptam Rebecca telefonjáról.
Az anyja azt mondta, majdnem kómában van.
Nem tudom, mi az, hogy „majdnem kómában”, de ő jól van.
Tényleg?
Belerohant egy parkoló buszba, és eltört a csuklója.
Beleműtenek egy csavart, vagy mit.
- A csuklójába? - Ja.
- Ennyi? - Igen, ennyi.
- Akkor jól van. - Ja, jól.
- Hála Istennek! - Jobban van, mint jól.
Fájdalomcsillapítókat kap, és pár napig nem kell melóznia.
Várjunk csak! Nekem is buszba kéne hajtanom?
- Őszintén, nem bánnám. - Aha.
Ó, várj, van még egy jó kis hírem a számodra.
Anyáék bent vannak Rebecca szüleivel, és egymást marják.
De abban egyetértenek, hogy mind dühösek rád.
Miért dühösek rám?
Mert te okoztad a balesetet.
- Nyilván. - Mi?
Úgy összetört a szíve, hogy a buszba hajtott. Ez egyszerű.
Egy pillanat!
Azt hiszik...
hogy megpróbálta...
Megölni magát?
Mert... Miattad?
Nem. cuki vagy, de nem annyira, hogy valaki a kardjába dőljön,
mert ejtetted.
Nem ejtettem, oké?
Az emberek szakítanak. Van ilyen.
Nem érdekel, én csak elmondom, miről van szó odabent.
Lavírozom a két oldal közt, és próbálom mindkettőnket megvédeni.
- Remek. Köszönöm. - Aha.
Amúgy hol voltál? A kis szöszivel?
Erre most nem válaszolok.
Oké, szóval igen.
Kellemes este volt.
Kellemes volt. Hú, te aztán tudsz mesélni!
Az aurája...
Az ön aurája nem annyira erdőzöld, inkább smaragdzöld
Azt jelenti, hogy ön igen nagylelkű.
Ó, Jézusom!
Ez a cucc tényleg működik, mert ez én vagyok.
Ma reggel konkrétan lehúztál Venmón egy turmix árával.
- És? - Most térjen át Joanne-re!
Persze, rendben.
Jaj, ne! Én megvagyok. De kösz.
Ez olyan, mintha Jason Mraz lenne itt, és nem kéred tőle az I'm yourst.
Anya, súlyos a Jason Mraz-mániád.
Értem a lényeget, anya. Mehet!
- Igen? Jó. Oké. - Kezdje! Igen.
Rendben, kedves hallgatók,
a doktor a húgom arca körül mozgatja a kezeit.
Igen. Mi ez? Miért tapogat? Mást nem fogdosott.
Egy kicsit nehezen találom az auráját.
Hűha!
Nem találom. Ritka, de előfordul.
Az gáz.
Lehetséges, hogy azért nem találja,
mert ez az egész kamu?
Ó, de cinikus! Kezdem érteni a dolgot.
- Látja? Ezért nem ment férjhez. - Jobb, mint elválni.
Ne gorombulj! Az nem segít az ügyeden.
- Nem akarok bizonyítani semmit. - Kiabálsz.
Ez nem is igaz.
Hű! Mindig ilyen. Mondjak egy furcsát?
- Egy rabbival randizik. - Ó, tényleg?
Ez meg mit jelent?
Azért mondtam, mert akik közel állnak Istenhez,
azoknak nagyon erős az aurájuk, míg a magáé...
Én meg azt mondom, nem kéne kimonót viselnie.
A párom japán.
Szóval arigato!
- Te is tudod. - Yulia, ne aggódj!
Sziasztok!
Szégyen, hogy egy baleset kellett, hogy végre figyelj rá.
Hát, már itt vagyok.
Hol voltál, fiam?
Rebecca hogy van?
- Ő most... Isten kezében van. - Így van.
Hogy van a csuklója?
Azt nem lehet tudni.
Oké. Bemehetek hozzá?
Minek? Hogy szívét is összetörd?
Nem... azért jöttem, mert tudni akarom, hogy jól van-e.
Nem kell bemenned, elég neki a maga baja.
Beszéltem a nővérekkel. Rendbe fog jönni.
Na, már orvos is.
Igazából ha szegény Sidney bátyám nem hal meg tífuszban,
az orvosira mentem volna.
Már kitöltöttem a papírokat.
- Hallod? Kitöltötte őket. - Így volt.
Ott voltam. És nagyon nehezek és bonyolultak voltak.
Köszönöm.
Anatoly, a sértő megjegyzéseidet elnézem a régi barátságunk
és a stresszes helyzet miatt.
A büfé persze zárva volt, de ezeket szereztem az automatából.
Noah, kedves tőled, hogy végre csatlakoztál hozzánk.
Örülök, hogy itt lehetek. Köszönöm a szívélyes fogadtatást.
Az elmúlt két órában rossz volt a mobilod, vagy...
Kikapcsoltam, hogy koncentrálhassak.
Hogy koncentrálhass. Oké.
Bármit is csináltál, tutira kimaxoltad.
Ez durva volt. Bocsi.
Noah, mondd, hogy észhez tértél!
Persze, mondtam én, hogy ez csak átmeneti zavar.
Azt szeretnénk hallani, hogy kész vagy újraegyesülni vele.
Ma este összpontosítsunk arra, hogy Rebecca jobban legyen!
- És adjunk hálát érte! - Ámen!
Frászt, csak tereli a témát!
Már nagyszülők lehetnétek, mi a francra vártok?
Noah nem vár, beújított egy sikszét.
Baszki, Esther!
- Megcsalod a lányomat? - Szó sincs róla.
- Te tudtál erről? - A sikszéről? Nem.
- Ledöbbentem. - Én megyek.
Nem igaz, tudtad! Biztos tudtad, csak nem akartad elmondani.
- Drágám! - Sose venne komolyan egy sikszét!
- Többé nem beszélek veled. - Drágám, ne...
Én is jó lettem volna az orvosin.
Micsoda?
Én is jó lettem volna az orvosin. Bár nem jelentkeztem, de...
Nekem csak az nem áll össze,
hogy hogy jutsz el egy ilyen szenvedélyes csóktól addig,
hogy nem írsz vissza több mint három óráig.
Talán az ő számára az a csók
nem volt ugyanolyan frenetikus élmény, mint a te számodra.
- Hidd el, nem ez az oka! - Oké.
- De az tényleg furcsa, hogy... Ó, várj! - Valóban.
Ő az?
Nem. A gyógyszertár, hogy megjött a Xanaxom.
- Menj el érte! - Azt hiszed, megőrültem.
- Nem! - Megőrültél? Dehogy.
- Csak vicc volt. - Mind őrültek vagyunk. Gyere ide!
Drága angyalkám!
Ez de jó!
- Mit is írtál neki utoljára? - Azt, hogy... Jó, olvasd el!
Oké.
Szerintem jót írtam.
Biztos vagyok benne.
Bocs, de „azt hiszem, teherbe estem”?
Ne csak azt a részt! Az előzőt is.
Oké. „Nagyszerű csók volt.”
Igen. Ez egy vicc. Nagyszerű csók volt. Azt hiszem, teherbe estem. Ez vicces.
- Én nem értem. - Figyelj!
A pasik nem szeretik a terhességes vicceket.
Összezavarodott. Ő egy rabbi, máshogy gondolkodik, mint te.
Te is tudod, hogy furcsa pár vagytok. Nem?
- Miért? - Mit miért?
Miért vagyunk furcsa pár? Csak mert ő rabbi?
Nem, csak mert amikor találkoztunk,
elég felelősségteljes pasinak tűnt,
és kedvesnek.
Te viszont...
Kemény vagy, drágám!
- Nem vagyok rossz ember. - Nem ezt mondjuk.
Csak azt mondjuk, hogy egy kicsit rossz ember vagy
az Úr szolgájához képest.
Értem.
Egy szektavezérhez illenél.
Azt el tudom képzelni.
Noah!
- Noah! - Mi van?
Mi az? Mit akarsz mondani?
Elég sok mindent.
Az a nő ott bent, az az istennő,
aki mindig jó volt hozzád, jelenleg az életéért küzd.
Apám szerint rendbe jön.
- Apád szart se tud. - Igazából majdnem orvos lett.
Én is majdnem lefeküdtem Adam Levine-nel,
most mégsem a Maroon 5 repülőjén repkedek, ugye?
Megérte?
Mi érte meg?
A szöszi, aki a podcastjében folyton az anális szexről beszél.
Most mondtad, hogy dugtál Adam Levine-nel.
- Majdnem... - Kivel dugtál?
Majdnem dugtam Adam Levine-nel. És ő legalább zsidó.
Ó, azt tudom, hogy ő zsidó. Mikor dugtatok majdnem?
Még Cabóban, de meséltem.
Még nem végeztünk, Noah.
Mégis mit csinálunk?
Mit is? Már nem tudom.
Elmondom, ő mit csinál.
Kukázza a kapcsolatát a legtökéletesebb nővel.
Jól van.
Figyelj! Nem haldoklik, maradhattok barátok.
Ja, maradhattok barátok.
De te nem csak vele szakítasz.
Az egész családot szétrombolod.
- Kemény zsidó bűntudatkeltés. - Úgy érzem, rád fér egy kicsi.
Még mindig szeret téged.
Szétrombolod a családot? Mi van? Sajnálom.
Drágám, Adam Levine-nel?
Olyan nehéz elhinni?
Nem is tudom. Te elég agresszív vagy,
ő meg olyan gyengéd típusnak tűnik.
Már elég késő van, lehet, hogy még nem nézte meg.
Negyedórával azután küldtem, hogy elváltunk.
Gondolod, hogy otthon van,
és közben fogat mos, lefekvéshez készül,
beállítja az ébresztőt a mobilján, és nem néz üzeneteket?
Nem. Biztos, hogy látta.
Istenem! Miért kell nekem állandóan viccelnem?
Más lányok azt írnák: „Kellemes volt. Jól éreztem magam.”
Jó, de ők unalmasak.
Ami a pasiknak bejön.
De kit érdekel, mi jön be nekik, nem?
Igen!
Kit érdekel?
Engem tutira nem.
Nem borultam ki.
Mármint kitartok amellett, hogy ez egy vicc volt.
Mert az volt, és vicces is, és remekül csókoltam.
Semmi kétség.
Szóval emiatt egyáltalán nem aggódom,
mert remekül smárolok, és jól vagyok. Totál jól.
- Király. - Igazából remekül.
- Igen. Jó. Remek. - Remek. Oké.
Istenem! Totál kiborult.
Szektavezér.
Bár ők elég dögösek, szóval...
Ez az, tudtam!
KYLE – MIZU?
Ó, kibaszott Kyle!
Nem, köszi.
Igazából... Várjunk!
Ó, ez gyors volt.
Kérdeznék valamit.
Igen, átjöhetsz.
Egy gyors numeráért már ne hívj! Komoly kérdésem van.
Szerinted jó ember vagyok?
- Azt mondd, ami először beugrik! - Nem.
Azért gondold át egy kicsit!
Szánj rá egy kis időt!
Rágd meg alaposan!
Ha Joanne-re gondolok, akkor az ugrik be, hogy ő...
Jó?
Oké. Vágom, mi az ábra. Felhívod a legrosszabb ismerősödet,
mert csak egy ilyen szar arc vélheti
egy olyan szar arcról, mint te, hogy nem is olyan rossz, mi?
Nem, nem így... Basszus!
Kitaláltam.
Anyám, imádom! Hogy őszinték lehetünk egymással. Tudod?
Várj! Mi? Ne, tartsd!
Mondhatok valami személyeset?
Olyan keményen áll, hogy már fáj.
Szia, kishaver!
Hol vannak anyukádék?
Oké. Ebben látok fantáziát.
Anyu és apu Phoenixben vannak, ahová az üdülési joguk szól.
Pfuj! Kyle, leállnál ezzel?
De te kezdted, Joanne. Basszus, én...
Tudod, mit? Igazából baromira nem érdekel, mit gondolsz.
Pajtikám! Kutyus!
Gyere ide!
Hol... Ó, szia!
Mit szeretnél? Mim van?
Van egy fél kekszem,
egy cukorkám meg egy hajgumim.
Kell valamelyik? Gyere!
Szia!
Gyere ide! Tudod, mit? Ez a kedvenc pulcsim,
és már nem is kapni, de miattad szétbarmolom.
Jól van. Hát szia!
Semmi baj.
Jaj, kutyuli!
Kérdezhetek valamit?
Mivel már vagy fél perce ismersz,
gondolod, hogy elég jó ember vagyok valakihez,
aki igazán jó?
Mármint nagyon-nagyon jó?
Oké. Ezt igennek veszem.
Ez elég vicces. Jól van.
Legyen frufrum?
Oké, nem lesz frufru.
Na jó.
Ó, te jó ég! Az a sok turista, a sikoltozás meg nyavalygás...
- Így nem lehet tisztán gondolkodni. - Hát ja.
A lármázás nagy része miattam volt.
Jaj, ugyan már!
Amíg itt ültem,
azon agyaltam, mi van, ha tényleg miattam történt a baleset.
Ó, hagyd abba!
Hogy milyen önző dolog egy új és izgalmas valakit akarni,
mindegy, meddig tarthat, vagy hogy kit bántok meg vele.
- Mi van, ha szörnyű ember vagyok? - Szörnyű ember? Te?
Ugyan! Az kizárt.
Légy őszinte!
Hibát követek el, ha szakítok Rebeccával?
- Tőlem kérdezed? - Igen.
Noah, én úgy vélem, hogy Rebecca csodálatos lány.
Fantasztikus.
Egy ilyen lánnyal az oldaladon gyönyörű életed lesz.
Másrészről viszont, Noah,
te élsz majd együtt ezzel a döntéssel. Akár boldoggá tesz, akár megbánod.
Csakis te. Nem Esther, nem az anyád, és tuti nem én.
Sok éve megvan már a feleségem. Nagyon boldog vagyok.
Ha elmondod neki, hogy ezt mondtam, le fogom tagadni, mert megölne.
Ó, nagy ölelés van? Hadd jöjjek én is! Ez az!
Noah?
Szia! Lett egy kutyád?
Mit keresel itt?
Hát...
Durva estém volt. Majd elmesélem.
De fogtam magam, és idevezettem. Azt reméltem, hogy talán láthatlak.
Majd gondoltam, hajnali kettőkor gáz becsöngetni.
Azon filóztam épp, hogy lelépek, és nem szólok, hogy itt jártam.
Megkaptad az üzenetet?
Mert amikor nem válaszoltál, azt kicsit túlagyaltam.
Terhes vagy.
Gratulálok! Ez csodálatos.
Tudtam, hogy jól csókolózom, de ez...
Mármint ilyen még nem történt velem.
Látod? Tudtam, hogy vicces, és érteni fogod.
Miért nem írtál vissza?
Húsz perce kaptam meg, a kocsiban hagytam a mobilomat.
Ne haragudj!
Na és
ki ez a snájdig úr vagy hölgy,
aki miatt ilyen későn jössz haza?
Csak felcsíptem a cukipofát.
- Tényleg? - Tényleg.
Legyek féltékeny?
Hát érted...
ez a husi fiú egész úton hazafelé mélyen a szemembe nézett,
szinte a lelkembe látott, szóval talán.
Oké. Akkor az vagyok.
- Hol találtad? - Az utcán.
- Igen? - Igen.
Egy barátomnak menhelye van, szóval reggel odaviszem.
Ma megmentettél egy kutyát. Micvát tettél.
Az egy jótett.
Ó, igen! Micvát tettem.
Bizony.
- Szabad? Egy gally van a hajadban. - Mi?
- Anyám, mi? - Jó sok cucc van a hajadban.
Hát csak levelek. Egy kis avar.
Örülök, hogy látlak.
Én is örülök, hogy látlak.
A feliratot fordította: Büki Gabriella