Відвали. Я тебе вб'ю.
Тупе стерво, не чіпай мене.
Драґан мертвий, бовдури. Ви не розумієте?
- Дурна сучка. Ти шматок… - Замовкни!
Коли відчуваєте паніку, сфокусуйтеся на одній точці.
Це ваш якір.
- Не тримається. - Придумай щось.
Борис дав чіткі накази.
Внутрішній опір часто стоїть в опозиції до внутрішнього потягу.
В'язальну спицю.
Через ліву щоку, а висунути через праву.
Коли з'являється страх, зосередьтеся.
Фокусуйтеся на диханні.
Приготуйтеся. Ми скоро будемо.
ВБИВАЙТЕ УСВІДОМЛЕНО
Я відчував тиск майбутнього дня, щойно прокинувся.
Хоча я розв'язав проблему Емілі з дитсадком,
і Тоні от-от мали передати Борису,
я досі не зміг вгамувати ентузіазм Ніколь.
Найважче випробування було ще попереду.
Немає рішення для бажання живого Бориса побачити живого Драґана,
який насправді мертвий.
ПОЛІЦІЯ
Щоб розв'язати нерозв'язне,
я мав придумати не зовсім безпечний план.
Він міг спрацювати,
але також, я міг померти до кінця дня.
Оскільки я не хотів сидіти вдома і дихати цілий день,
я вирішив відволіктися з однозадачною роботою.
Спочатку я хотів переїхати в новий офіс,
у ту саму будівлю, де був садок Емілі.
Той факт, що він належав моєму клієнту, який, до того ж, був мертвий,
становило дві позитивні зовнішні обставини.
Як і той факт, що дитячий садок
має допомогти з моєю проблемою з Ніколь.
Спочатку я уклав рамкову угоду між мною і Драґаном,
на дуже хороших умовах.
Я повідомив асоціації адвокатів свою нову адресу.
Я оформив страхування,
відкрив рахунок для юридичної фірми,
і таким чином став незалежним.
Потім я пішов по магазинах, незалежно.
Я купив останню частину обладнання для того,
щоб Борис не вбив мене сьогодні.
Голосова пошта Клауса Меллера. Залиште повідомлення після сигналу.
Привіт, Ніколь! О 15:00 тобі підходить?
У моєму новому офісі, другий поверх, прямо над дитячим садком.
Повільно. Давай.
Тримай.
Ви сьогодні бачили Меллера?
Він наче щез.
- Будинок батьків Аґнєшки. - Я знаю. Що ми тут робимо?
Не ми. Ти.
Ти перейдеш дорогу, подзвониш у двері майбутнього тестя
і попросиш руки Аґнєшки.
Навіщо?
По-перше, тому що ти її любиш.
По-друге, бо одружені чоловіки за статистикою
менш схильні до сраного криміналу.
І по-третє,
бо ми так хочемо.
У мене для тебе щось є.
Для тата Аґнєшки
і для її мами.
Чекай.
Сюди їде машина.
Вона ще далеко.
Саме так.
Є два види болю.
Біль від рани
і біль від натиску на рану.
Ми не можемо скасувати поранення.
Але якщо зупинимо натискання на рану,
вона загоїться значно швидше.
Для мене однозначно настав час
нарешті зупинити натискання на рану.
Дякую, що прийшла.
Авжеж. Я завжди рада.
Слухай, Ніколь, я…
Я хотів поговорити з тобою приватно,
бо я думаю, ти зовсім захопилася.
Он як?
Що це?
Пряжка з ременя.
Його знайшли водолази в озері перед віллою.
Вона не іржава.
І вона така сама, як та, що на відео з паркінгу.
На штанах Драґана.
Тобто, виглядає так само?
Та ж сама.
Ніколь. Це масове виробництво.
А, то ми випадково знайшли її в озері
неподалік знайденого відрізаного пальця?
І будинку Драґана.
Де ти був минулого тижня зі своєю дочкою.
Саме про це я хочу поговорити, Ніколь.
Не як адвокат Драґана,
а як давній друг,
якому на тебе не байдуже.
- Що ти робиш? - Бачиш?
Ось про що я кажу.
Ця постійна недовіра.
Ти всюди чуєш зраду, і я думаю,
це може бути пов'язано зі мною.
З нами.
Нашою спільною історією?
Бйорне, прошу. Не думай, що ти такий важливий.
Я хотів би.
Але якщо ти допитуєш мою доньку в мою відсутність,
боюся, я маю поставитися до цього серйозно.
Не лише тому, що ти перетинаєш кілька ліній,
які ти знаєш, Ніколь,
а й тому, що я хвилююся за тебе.
Ти серйозно думаєш,
я б убив свого клієнта у присутності моєї дочки?
- Ти так думаєш? - Я цього не казала.
Гаразд, а що тоді?
Водолази обшукали все озеро…
І знайшли пряжку масового виробництва?
Так, Бйорне, це поліцейська робота.
Добре, я не поліцейський,
але не дуже мудро використовувати всі ресурси
на таку низьку кількість доказів.
Чому ти взагалі хочеш створити справу, якої не існує?
Навіщо ти так ускладнюєш собі життя?
Драґан Зерґович
заліг на дно.
Боюся, я не можу тобі сказати де він, бо я не знаю.
Але я знаю,
як відчувається, коли забагато на себе береш.
Тиск від роботи, від начальства.
І стрес удома. Цим важко керувати. Я знаю.
Це тебе розриває.
І я навіть не одинока матір.
ДИТСАДОК «ЯК РИБА У ВОДІ»
Що це таке?
Лист про прийняття з дитсадка.
Тут, у цій будівлі.
Я замовив за тебе слово.
Ти ж знаєш, що я не можу прийняти.
Так, можеш, Ніколь.
Припини бачити у всьому погане.
Ну ж бо.
Зроби мені послугу і хоча б подумай про це.
Привіт, Катаріно.
Привіт, Бйорне. Як у тебе справи?
Чудово.
Я облаштовую новий офіс.
А в тебе?
Я отримала роботу.
Та ну!
- Так. - Справді?
- Я дуже радий за тебе. - Дякую.
Тому я хотіла поговорити. Вони хочуть, щоб я почала наступного тижня.
Вони знають, що не можуть вимагати це від мене.
- Але це було б важливо для них і мене. - Ну, це не проблема.
Але тоді нам треба дитсадок наступного тижня.
Місце за нами.
- Хтось із нас має теж ходити на початку. - Так, гаразд.
Ну, я можу.
Ти міг би?
Так, наступний тиждень має бути спокійніше.
Дякую, раніше ти б не мав на це часу.
Катаріна не помилилася.
Завдяки однозадачності, я міг зосередитися на особистих проблемах,
а потім на професійних.
На жаль, ці професійні проблеми можуть швидко перетворитися на особисті.
Хотів я цього чи ні.
СМЕРТЬ
Я спускаюсь.
Я тебе вб'ю! Я вас усіх уб'ю!
Пішов ти, адвокате! Ти шматок лайна!
Чувака зі сміттєспалювача звати Плюра.
Його повідомили. Ясно?
Відвали. Я тебе вб'ю. Тупе стерво, не чіпай мене.
Драґан мертвий, бовдури. Ви не розумієте? Дурна сучка.
- Ти шматок… - Замовкни!
Бляха!
Станні!
Я тебе вб'ю, ти шматок… Я тебе вб'ю!
Ось так, друже,
добраніч.
Гаразд.
- Підніми його. - Виродок. Добре…
І…
Чорт. Не тримається.
- Придумай щось. - Без шансів.
- Борис дав чіткі накази. - Степлером! У нас є степлер?
Треба було взяти спицю.
Яблуко йому в рот,
спицею через ліву щоку, тоді яблуко, а висунути через праву.
Зажди.
Тримай.
Окей.
- Ось так. Вийшло? - Так.
Нормально, так?
Ідеально.
- Приготуйтеся. - Так.
Ми скоро будемо.
Борисе.
Драґан передає тобі свої щирі вітання.
Він хоче вибачитися за все, що сталося.
Навіщо телефон? Драґан подзвонить мені чи що?
Я скоро його побачу. Чи йому забракло яєць зустрітися зі мною?
Ні, у нас є зізнання в телефоні.
Хлопець з гранатою мав підірвати Драґана, Ігоря
і он того типа.
Борис мав взяти провину за напад.
Тоні стане босом, Мурат - офіцером.
Але потім з'явився клятий автобус.
То це Тоні.
Чому цей чоловік не тут?
Бо Тоні вбив його на наших очах.
Молодець.
Драґан убив мою праву руку, а натомість дає мені
свою праву руку.
Справедливо, так?
Добре.
Ага.
Молодці.
Володимире.
Опусти йому штани.
Ти справді хочеш…
Ну,
я дотримуюся своїх обіцянок, адвокате.
І хто висмикне чеку? Я маю на увазі…
Не можна довіряти кожній гранаті, знаєш?
Володимире.
Забери його з очей моїх.
Швидко!
Щоб тобі!
Хочеш щось сказати? Останні слова чи…
Що?
Це був Тоні.
Це дрон.
Збий його, Володимире.
- Це клятий поліцейський дрон! - Нас знімали.
Борисе, це не має сенсу! Це вже збережено на поліцейському сервері.
- Бляха! - Чорт. Вальтере!
Ми не будемо тут стояти і чекати на арешт.
- Їдемо звідси. Вже! - Він має рацію.
Забираймося звідси.
Чекайте! Заждіть.
Це не розумно.
Якщо поліція нас знімала,
вони знають, що Борис винен у вбивстві.
Це означає, що Борис має сховатися.
Сховатися? Де?
Ти хотів побачити Драґана.
Його схованка безпечна. Я відведу тебе до нього.
Добре.
Адвокате, відведи мене до Драґана.
Але на моїй машині.
Усі інші, геть звідси. Віддайте йому ключі.
Адвокате!
Впевнений, що привести Бориса це в інтересах Драґана?
- Ми все обговорили. - Давай!
Вперед!
Що це?
Знаю, там трохи душно, але ніхто не може знати де ховається Драґан.
Для його безпеки.
І для твоєї.
Боюся, іншого шляху немає. Вони будуть тут будь-якої хвилини.
Багажник або нічого.
Добре, адвокате.
Відвези мене прямо до Драґана, зрозумів?
Так. Скоро ти побачишся з Драґаном.
Усвідомленість означає
зосередження погляду.
Усвідомленість не означає заплющити очі.
Після того, як ви перезарядите свої батарейки
і використаєте їх,
настане період, коли ви зможете відпочити.
Перехід між цими періодами наче пробудження.
Не опирайтеся йому.
Дихайте вільно.
Нехай це станеться.
- Тату, що це за дурниці? - Не допомогло?
Агов, ти.
Доброго ранку, босе.
Що скажеш? Підемо?
Готова?
А ти важка!
- То куди підемо? - Вйо! Швидше, повільний коник!
- Що? Куди? - Туди!
Туди?
Па-па.
Па-па, сонечко. Розважайся. Попрощаєшся зі мною?
Без молока і цукру?
Точно.
Дякую.
Я винна тобі вибачення. Мабуть, я дійсно переборщила з Емілі.
Пробач.
Приймаю.
Звісно, ми все ще шукаємо Драґана.
Так, авжеж.
Ти знаєш Меллера, мого колегу?
- Так. - Він загинув у ДТП.
- На службі? - Ні, у Польщі.
Що сталося?
Це було дуже дивно.
Його збила машина прямо перед будинком його майбутніх тестів.
Мабуть, він хотів попросити руки своєї дівчини.
- Скоріше трагічно, ніж дивно, еге ж? - Так.
Дивно, що…
Просто останній номер, на який дзвонив Меллер, був ваш Тоні.
Ніколь.
Ти знову починаєш?
Ну, це просто інтуїція.
Ніколь.
Коли ти приводиш сина в садок,
ти приводиш сина в садок.
Коли ти шукаєш вигаданого вбивцю,
ти шукаєш вигаданого вбивцю.
Гаразд?
Але, будь ласка, зроби мені послугу, і не шукай вигаданого вбивцю
поки ведеш сина в садок.
- Що це за філософія? - Це усвідомленість.
Ніколи не робити дві речі одночасно.
Тож.
Що хочеш робити зараз?
Тобто?
А! Я хочу відвести сина в садок.
Дуже добре.
Ласкаво просимо у дитячий садок «Як риба у воді».
Ходи сюди.
БЙОРН ДІМЕЛЬ АДВОКАТ
МОЯ
СИТУАЦІЯ
ПРЕКРАСНО
Я розчле… І тепер вільний.
Я розчленував клієнта і тепер вільний.
Переклад субтитрів: Валерія Балаушко